ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/2237/23 Номер провадження 22-ц/814/1314/24Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа , що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що її батьком є ОСОБА_4 . З дитинства позивач страждає на захворювання ДЦП та супутні захворювання. З часом її стан здоров`я тільки погіршувався і з 05 червня 2023 року її визнано інвалідом 1 «Б» групи безстроково. У зв`язку з хворобою ОСОБА_2 постійно потребує медикаментозного підтримання у належному фізичному та психологічному стані, що постійно потребує витрат, пов`язаних з хворобою, а саме: щомісячно потребує вживання препаратів, вартість лише одного з яких становить 2572 грн. Одночасно з цим остання потребую масажу та реабілітації, щомісячно на це витрачається близько 2000 грн., заняття йогою 400 грн., лікувальна фізкультура - 2000 грн., витрати на переміщення (таксі) та спецхарчування 3000 грн. З серпня 2023 року позивачу призначена соціальна допомога в розмірі 4186 грн. ОСОБА_4 проживає разом з мамою ОСОБА_2 , яка отримує пенсію в розмірі 2520 грн. Інших джерел доходу сім`я не має, оскільки ОСОБА_5 потребує постійного часткового догляду і у зв`язку з чим її мама не має змоги працевлаштуватися.Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи з дати її звернення до суду з позовом, і до набуття нею працездатності.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2023 року і до набуття останьою працездатності.

Допущено негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В апеляційному порядку рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що рішення є незаконним та таким , що не відповідає обставинам справи , що не грунтується на доказах , які є у справі , також судом було порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд не досить уважно розібрався із матеріальним станом позивача. З матеріалів справи , відомо , що ОСОБА_2 щомісяця отримує соціальну допомогу в розмірі 4 186 грн.. Розмір цієї допомоги у два рази перевищує прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність(2093 грн.)

За таких обставин , суд мав би прийти до висновку , що при такому розмірі соціальної допомоги позивач не потребує іншої матеріальної допомоги від будь кого іншого.

Окрім того , скаржник зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено що вона дійсно потребує ліків зазначених у товарному чеку наданому нею, також нею не надано й відомостей щодо стану її здоров`я станом на момент звернення із позовом.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скагу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судовим розглядом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

З 05 червня 2023 ОСОБА_6 , визнано інвалідом першої групи «Б» з дитинства безстроково (а.с. 7).

ОСОБА_2 зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 4, 6).

ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства 1 групи у сумі 4186,00 грн (а.с. 9).

ОСОБА_3 перебуває на обліку у Гребінківському об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2023 по 30.06.2023 складає 14280,00 грн (а.с. 8).

ОСОБА_2 постійно потребує медикаментозного підтримання у належному фізичному та психологічному стані, що потребує витрат, пов`язаних з хворобою, а саме: вживання медичних препаратів, масажі та реабілітації, , заняття йогою, лікувальна фізкультура , витрати на переміщення та спецхарчування - 3000 грн. (а.с. 10-14), у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що повнолітня донька відповідача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства 1 групи, підгрупа Б, довічно, є непрацездатною та потребує догляду та лікування, проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка не працює та отримує пенсію за віком та не має додаткового заробітку, та з огляду на стан здоров`я її батька - відповідача у справі, розмір доходу, який він отримує щомісячно, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_2 у розмірі 4 000 грн. , щомісячно.

Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю з дитинства.

Посилання заявника на відсутність у ОСОБА_2 потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з отриманням нею державної соціальної допомоги особам з інвалідністю є необґрунтованими.

Колегія суддів зауважує, що тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні тієї обставини, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання повнолітнім непрацездатним сином, дочкою, доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 459/1381/18).

Доводи апеляційної скарги щодо можливості ОСОБА_3 ( матері позивача) працювати , оскільки ОСОБА_2 потребує частковго стороннього догляду а не постійного , суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин щодо непрацездатності ОСОБА_2 та необхідності у догляді за нею. Зазначені обставини встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, зокрема медичних документів медико-соціальної експертної комісії щодо встановлення ступеню обмеження життєдіяльності людини, причини, часу настання, групи інвалідності .

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Скаржник , посилаючись в апеляційній скарзі на недоведеність позивачем потреби у матеріальній допомозі, та на надання останньою застарілої медичної документації, що на його думку може не підтверджувати потреб позивача на теперішній час у медикаментах та лікувальних процедурах , не підтвердив свої твердження належними доказами .

Окрім того вказуючи на відсутність можливості надання відповідної допомоги непрацездатній донці , ОСОБА_1 не надав суду відомостей про відсутність у нього доходу, наявність на утриманні дітей або непрацездатних дружини чи батьків .

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов