ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1472/24 Справа № 711/9451/23 Категорія: 305010000Головуючий по 1 інстанції Казидуб О.Г. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Ковдій Ірина Сергіївна;

відповідач Головне управління Національної поліції у Черкаській області

представник відповідача ОСОБА_2

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Ковдій Ірина Сергіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковдій Ірини Сергіївни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувають матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001133 від 08 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 347 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року надано дозвіл на обшук автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В рамках даного кримінального провадження під час обшуку, проведеного 24 квітня 2021 року вилучено автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Разом з цим, вилучено 2 ключі до автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Цього ж дня автомобіль поміщено на штрафний майданчик до ЦЗ ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси.

Вказане підтверджується актом приймання передачі від 24 квітня 2021 року, відповідно до якого слідчий групи слідчих ГСУ НП України ОСОБА_4 передав вилучений автомобіль молодшому інспектору ГЗРСМ ЦЗ ГУНП в Черкаській області Кузьменко Н.О.

25 квітня 2021 року слідчим СУГУНП України ОСОБА_5 винесено постанову про визнання даного автомобіля речовим доказом.

Вказує, що ухвали слідчого судді про накладення арешту на дане майно не виносилися, оскільки, орган досудового розслідування з відповідними клопотаннями не звертався.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року клопотання адвоката Остапенко І.С., діючої в інтересах ОСОБА_1 про повернення вилученого майна задоволено та зобов`язано посадову особу ГУНП в Черкаській області, відповідальну за зберігання вищевказаного автомобіля повернути його. Даною ухвалою також зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні повернути ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та 2 ключі від нього.

Позивач зазначила, що 28 серпня 2023 року дану ухвалу виконано та повернуто вищевказане майно.

Проте, під час передачі працівниками ГУНП в Черкаській області автомобіля ОСОБА_1 було виявлено відсутність акумулятора, заміну гумових коліс, замків до дверей машини та ряду інших пошкоджень автомобіля.

Крім того, автомобіль був відчинений, мав сліди явного постійного користування сторонніми особами, був забруднений та пробіг становив набагато більше кілометрів більше ніж кілометраж пробігу, який був на момент його вилучення.

Позивачем було викликано на місце події працівників Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з метою фіксування факту викрадення акумулятора, неправомірного користування автомобілем працівниками ГУНП в Черкаській області та його пошкодження.

29 серпня 2023 року СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за даним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0002782 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З метою усунення ряду пошкоджень автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 та отримання можливості його використовувати за призначенням позивачем 04 вересня 2023 року проведено його діагностику та частковий ремонт у ПП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 250 120 грн.

Також, на замовлення ОСОБА_1 ПП «Ажіо» проведено незалежну оцінку від 05 вересня 2023 року по визначенню ринкової вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , відповідно до якої вартість заподіяного матеріального збитку становить 258 890 грн.

Наголошує, що згідно висновку, проведеного 15 квітня 2021 року ПП «Ажіо» ринкова вартість автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 становив 444 200 грн. без ПДВ.

Вважає, що вказані дії працівників ГУНП Черкаської області є незаконними, та як наслідок, спричинена шкода ОСОБА_1 , підлягає відшкодуванню, яка завдана внаслідок пошкодження автомобіля .

Внаслідок неправомірних дій, що виразилися у незбереженні у рамках кримінального провадження тимчасово вилучено майна, позивачці завдано майнову шкоду, розмір якої визначено згідно висновку експерта від 05 вересня 2023 року та становить 258 890 грн.

Відносно моральної шкоди зазначила, що більше двох років позивача було позбавлено права власності, а саме автомобіля ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_2 . Від шлюбу має сина ОСОБА_8 , 2015 р.н., якому в 2021 році було 5 років. Весь час, а саме, з моменту вилучення автомобіля і по дату його повернення ОСОБА_1 змушена була самостійно його супроводжувати у дитячий садочок та школу на громадському транспорті, що ускладнило її з дитиною повсякденний ритм життя. Крім того, чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 з 22 травня 2021 року по 20 жовтня 2021 року перебував під вартою, що вказує на те, що вказаний тягар вона несла сама, у зв`язку з незаконним арештом автомобіля, який не є ані знаряддям злочину, ані речовим доказом, який би ніс ту чи іншу доказову інформацію. Також, позивач тільки після звернення до суду на підставі ухвали суду отримала автомобіль, але була позбавлена права користування ним, оскільки, він пошкоджений з вини працівників поліції.

В подальшому, ОСОБА_1 була змушена звертатися до суб`єкта оціночної діяльності з метою встановлення нанесених їй збитків та до СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області з метою встановлення винних осіб у пошкодженні автомобіля.

Позивач оцінює завдання моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Заявляючи вимоги про стягнення коштів з ГУНП в Черкаській області посилалася на Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», норми ЦК України, Закон «Про національну поліцію» та практику Європейського суду.

Просила стягнути з ГУНП в Черкаській області через Державну казначейську службу України на її користь витрати на відшкодування збитків за пошкодження автомобіля в розмірі 258 890 грн., 100 000 грн. моральної шкоди та 3 662 грн. 50 коп. судового збору.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду обґрунтовано тим, що виходячи із положень ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди обов`язковою та необхідною підставою є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Також суд зазначив, що обов`язок доведення наявності цих умов покладається саме на позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

Також суд вказує, що позовна вимога на підставі статті 1174 ЦК України не може бути пред`явленою до Національної поліції в Черкаській області як самостійного органу державної влади, оскільки, відповідачем у даній категорії справ є саме держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції. Позивач просила стягнути завдану шкоду з ГУНП в Черкаській області та не ставила питання про стягнення такої шкоди з Держави Україна.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Ковдій І.С. просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2024 року як незаконне та прийняти постанову, якою позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час вирішення спору, судом першої інстанції не враховано, що в даному випадку, орган, діями якого заподіяно шкоду ОСОБА_1 є ГУНП у Черкаській області, оскільки ним забезпечено схоронність речового доказу чим порушено ст. 100 КПК України, пунктів 20, 27 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження. Саме ГУНП у Черкаській області є належним відповідачем у справі, який повинен відповідати за заподіяну позивачу шкоду та відшкодувати таку шкоду в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ГУНП у Черкаській області зазначено, що рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни за наведеними в апеляційній скарзі доводами немає.

Вказано, що належним відповідачем у даній категорії справ є саме держава, яка бере участь у справі через відповідні органи державної влади, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду. Оскільки позивач пред`явив позов до органу державної влади, а не до Держави Україна та просила суд зобов`язати Державну казначейську службу України списати кошти на її користь, тому висновок суду про залишення позовних вимог позивача без задоволення є правильним, оскільки вимоги заявлені до неналежного відповідача у справі.

Підстави для задоволення клопотання представника ГУНП у Черкаській області про відкладення розгляду справи відсутні, оскільки відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб осіб-підприємців та громадських формувань ГУНП у Черкаській області правом представництва наділені інші особи.

Сторони в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 квітня 2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIV код НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу обшуку, 24 квітня 2021 року слідчим Головного слідчого управління національної поліції України по матеріалам кримінального провадження № 0000029 від 29 січня 2021 року, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук.

З Акту тимчасового вилучення (доставлення) транспортного засобу для зберігання на спеціальному майданчику, вбачається, що 24 квітня 2024 року слідчим СГ ГСУ НПУ ОСОБА_4 здійснив тимчасове вилучення транспортного засобу ВMW, моделі Х3, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальному майданчику ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21. Також зазначено, що тимчасове вилучення транспортного засобу здійснено в зв`язку з проведенням обшуку та збереженням речового доказу. Транспортний засіб на тимчасове зберігання прийняв: АДРЕСА_1 , молодший інспектор Кузьменко Н.О., про що видана квитанція про забезпечення належного зберігання даного транспортного засобу № 329.

Відповідно до Акту приймання-передачі, слідчий групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України Довгань Юрій отримав речі (документи), вилучені 24 квітня 2021 року, у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні№ 0000089, внесеному 28 січня 2021 року під час проведення обшуку авто ВMW Х3 та зобов`язався зберігати (доставити) їх за адресою: м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21 (ЦЗ ГУНП в Черкаській області) у тому ж стані до вирішення питання по суті.

Відповідно до Опису речей (документів), що передаються на зберігання (додаток до акту № 4 від 24 квітня 2021 року), було передано автомобіль марки ВMW, моделі Х3, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою про визнання речовим доказом від 25 квітня 2021 року слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України транспортний засіб марки ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 та ключі від вказаного вище транспортного засобу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000232 від 11 березня 2020 року. Визначено місцем зберігання вилученого транспортного засобу ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_2 , територію штраф майданчику ГУНП в Черкаській області, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 та ключі від вказаного вище транспортного засобу визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження № 000232 від 11 березня 2020 року.

04 березня 2022 року Начальником ГУНП в Черкаській області на адресу начальника Черкаського обласного штабу оборони (керівнику робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану) подано клопотання за вих. № 1696/01/26-2022 про прийняття рішення щодо здійснення примусового відчуження майна, а саме, транспортних засобів, які зберігаються на спеціальному майданчику ГУНП в Черкаській області, відповідно до наданого переліку, з подальшим їх використанням Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області для забезпечення захисту, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки, створення умов для належного сприяння та посилення діяльності поліції під час воєнного стану у забезпеченні правопорядку на території Черкаської області, а також з метою належної відсічі агресії російської федерації.

Протоколом № 1 від 05 березня 2022 року оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із виконанням заходів правового режиму та воєнного стану клопотання ГУНП в Черкаській області від 04 березня 2022 року № 1596/01/26 робочою групою розглянуто та відповідно до п. 1.6. зазначеного протоколу подано на погодження Черкаській обласній військовій адміністрації відповідно до вимог п. 3 Розпорядження Черкаської ОВА від 04 березня 2022 року № 97.

05 березня 2022 року за вих. № 01/01-39/1536 Головою Черкаської ОВА погоджено протокольне рішення (протокол № 1 від 05 березня 2022 року) робочої групи щодо здійснення примусового вилучення майна (транспортних засобів).

Відповідно до Акту про примусове вилучення майна № 15/01-13-13-05 від 07 березня 2022 року, складеного робочою групою з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, склад якої створено відповідно до розпорядження Черкаської обласної військової адміністрації від 04 березня 2022 року № 97 «Про робочу групу з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна, у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану» прийшла до згоди в тому, що згідно з протоколом робочої групи від 05 березня 2022 року № 1, погодженого з Черкаською військовою адміністрацією, у зв`язку з веденням військового стану на території України, з метою відсічі агресії російської федерації, а також, для сприяння та посилення діяльності правоохоронних органів у забезпеченні правопорядку на території Черкаської області, відповідно до ч. 4 ст. 41, ст. 64 Конституції України, згідно якої в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», указів Президента України «Про введення військового стану» № 64/2022, а також Порядку розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затвердженого постановою КМУ 31 жовтня 2012 року № 998 здійснено примусове вилучення транспортного засобу легковий автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , на користь ГУНП в Черкаській області, у особи власника.

27 травня 2022 року за вих. № 557/26/01-2022 начальником ГУНП в Черкаській області на адресу начальника Черкаського обласного штабу оборони (керівнику робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану) подано клопотання про повернення транспортних засобів на спеціальний майданчик ГУНП в Черкаській області в зв`язку із минуванням потреби, а також у зв`язку із службовою необхідністю.

Відповідно до протоколу оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із виконанням заходів правового режиму та воєнного стану від 27 червня 2022 року № 178 ухвалено: ГУНП в Черкаській області забезпечити повернення на спеціальний майданчик ГУНП в Черкаській області примусово відчуженого майна у зв`язку з запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, серед іншого легковий автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Дане протокольне рішення подано на погодження Черкаській ОВА, відповідно до вимог п. 3 розпорядження Черкаської ОВА від 04 березня 2022 року № 97.

Листом Черкаської ОВА від 04 липня 2022 року № 5860/01/01-57 головою Черкаської ОВА погоджено вищезазначене протокольне рішення.

09 листопада 2022 року відповідно до Акту приймання-передачі транспортного засобу на виконання протокольного рішення (протокол засідання від 27 червня 2022 року № 178) щодо повернення примусово відчуженого майна (транспортного засобу), прийнятого робочою групою з розгляду питань примусового відчуження або вилученого майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, утвореною розпорядженням Черкаської обласної військової адміністрації від 04 березня 2022 року № 97 та погодженого начальником Черкаської обласної військової адміністрації про те, що провідним інженером автотранспортного відділення центру забезпечення ОСОБА_9 передано, а молодшим інспектором групи забезпечення роботи спеціальних майданчиків старшим сержантом поліції ОСОБА_10 прийнято на спеціальний майданчик ГУНП в Черкаській області, в м. Черкаси, вул. Л. Українки, 21 транспортний засіб автомобіль ВMW Х3, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 та ключі від вказаного вище транспортного засобу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 000232.

Під час прийому передачі дефектів не виявлено.

31 липня 2023 року ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/5885/21 зобов`язано посадову особу ГУНП в Черкаській області, відповідальну за зберігання автомобіля марки BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_4 , повернути автомобіль BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_4 , власнику, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 повернути ОСОБА_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та два ключі від автомобіля марки BMW X3, які були вилучені 24 квітня 2021 року в ході обшуку автомобіля марки BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_4 .

23 серпня 2023 року на адресу ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить повернути автомобіль марки BMW X3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, VIN код НОМЕР_4 , який належить їй.

28 серпня 2023 року ухвалу судді Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/5885/21 виконано та повернуто майно власнику ОСОБА_1 .

Під час передачі позивачу працівниками ГУНП в Черкаській області автомобіля за адресою: м. Черкаси, вул. Л.Українки, 21 на території стоянки нею виявлено факт відсутності акумулятора, заміну гумових коліс, замків до дверей машини та ряд інших пошкоджень автомобіля. Також, автомобіль був відчинений, мав сліди явного постійного користування сторонніми особами.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за даним фактом слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області розпочато кримінальне провадження № 10002782 від 29 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що на час розгляду даної цивільної справи по кримінальному провадженню рішення ще не прийнято, органами досудового слідства проводяться дії, направлені на встановлення місцезнаходження викраденого майна та особи правопорушника.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позовні вимоги заявлені до ГУНП у Черкаській області, з якого позивач просить стягнути з відшкодування збитків та моральної шкоди через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів на користь позивача. У висновку суду вказано, що відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до положень ЦК України та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Також суд посилаючись на положення ст.ст. 1173, 1174 ЦК України вказує, що для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, обов`язковою та необхідною підставою є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою і доведення наявності вказаних умов покладається на позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц визначено, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Тобто, заявлення позову до державного органу у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, це і є заявлення позову до держави, як учасника правовідносин.

Крім того, згідно вищевказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц та постанови Верховного Суду від 17 серпня 2020 року у справі № 240/2961/18-а судам роз`яснено, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади. Залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава. Сам факт стягнення коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі відповідачем Казначейства чи його територіального органу.

Стаття 1173 ЦК України регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно правового висновку, сформульованого Верховним Судом України у постановах від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16, від 22 червня 2017 року у справі № 6-501цс17 та відтворено у постановах Верховного Суду: від 10 січня 2019 року у справі № 532/1243/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 638/1413/17, від 23 січня 2019 року у справі № 308/1990/16-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 338/12193/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 686/20012/18, від 10 липня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц, від 31 липня 2019 року у справі № 2/522/22682/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 243/2749/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 361/8742/15-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 199/9550/15, від 20 листопада 2019 року у справі № 569/4199/15-ц зазначено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами.

Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 зазначено, що статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій що обмежують права громадян.

Згідно частин 2, 5 статті 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові (повертаються): майно (у тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт та моральна шкода.

Відповідно до частини першої статті 4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною другою статті 4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно.

В Україні прийнято цілий ряд законів, якими врегульовані окремі питання відповідальності держави перед громадянами у конкретних і фактично безспірних ситуаціях, зокрема і ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Зі змісту позовної заяви (а.с. 2-8 Т.1) та апеляційної скарги (а.с. 101-105 Т.2) вбачається, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ГУНП в Черкаській області крім ст.ст. 22, 1166, 1173,1174 ЦК України, також посилилася на ч. 1 ст. 1176 ЦК України, на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» та Закону України «Про поліцію».

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст.1176 ЦК України, Закон № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»).

Докази вчинення саме таких незаконних дій в матеріалах справи відсутні.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами така шкода відшкодовується, як зазначено вище, на загальних підставах.

Статті 1173,1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про відшкодування шкоди.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Доведення незаконності дій /бездіяльності державного органу, в наслідок яких/якої було завдано шкоди, є основним предметом доказування та відповідно встановлення у справах про відшкодування шкоди, оскільки відсутність такого елементу делікту свідчить про відсутність інших складових.

Незаконними діяннями органів державної влади, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, діі чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

За змістом ч. ч. 1, 5 і 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки при зверненні з позовом в суд, а також при поданні апеляційної скарги позивачка не надала доказів та не довела незаконності дій органу державної влади або його посадової чи службової особи, незаконності рішення, дій чи бездіяльності органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, колегія суддів вважає, що виходячи із мотивів викладених в даній постанові, підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про залишення позовних вимог без задоволення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковдій Ірини Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 30 вересня 2024 року.

Судді