Справа № 128/2223/24
УХВАЛА

05 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовомузасіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про встановлення факту прямої дискримінації у сфері трудових відносин, визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали письмове клопотання, подане до суду позивачем 05.11.2024, про призначення експертизи, а саме судово-технічної експертизи документів, з метою визначення в якому хронологічному порядку було виготовлено протокол № 1 засідання комісії з розгляду звернень від 21.03.2024, протокол № 2 засідання комісії з розгляду звернень від 15.04.2024, рішення комісії з розгляду звернень від 15.04.2024, чи збігаються дати фактичного виготовлення і підписання цих документів із датами, зазначеними в цих документах. При цьому позивач зазначила, що отримала копії даних документів і ознайомилася з ними ще в червні 2024 року, а також із відзивом на дану позовну заяву, який було подано представником відповідача ще 22.07.2024. Позивач та представник позивача вважають, що строк заявлення даного клопотання ними не пропущено, оскільки засідання з розгляду справи по суті ще не розпочиналося, а необхідність проведення зазначеної судової експертизи обгрунтована тим, що позивач вважає вказані в клопотанні документи, на які посилається відповідач у своєму відзиві, підробленими.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання по суті, оскільки строки його заявлення пропущені стороною позивача за відсутності будь-яких поважних причин, позивач вже тривалий час обізнана з даними документами, що підтвердила в судовому засіданні, та заявила дане клопотання лише в даному судовому засіданні, яке не є першим судовим засіданням в межах розгляду даної справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, оглянувши надані суду документи, суд прийшов до такого висновку.

Ухвалою суду від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищевказаній справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов та строки для подання позивачем відповіді на відзив і заперечень відповідачем. перше судове засідання було призначено на 29.07.2024.

Із матеріалів справи вбачається, що 22.07.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву з долученням копій документів, щодо яких позивачем заявлено клопотання про призначення судової експертизи, а 29.07.2024 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому не було заявлено клопотання про призначення експертизи.

Відповідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За нормою частини 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частина 2 ст. 279 ЦПК України).

За приписами частини 3 ст. 279 ЦПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 209 ЦПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Водночас, згідно з вимогами процесуального закону, а саме ст.ст. 278, 279 ЦПК України, в разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження дії, які можуть бути вчинені учасниками судового розгляду в ході підготовчого провадження, обмежені датою першого судового засідання в справі, в разі його призначання. Тобто учасники справи мають подати всі заяви та клопотання до дати першого судового засідання у справі, або протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, в разі розгляду справи без виклику (повідомлення) учасників справи.

При цьому суд наголошує, що справи, що виникають з трудових відносин, згідно ст. 274 ЦПК України, підлягають розгляду тільки в порядку спрощеного провадження та ч.ч. 2 - 6 ст. 277 ЦПК України до таких справ не застосовуються.

Згідно з ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

При цьому, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Так, позивач та її представник в позовній заяві не обгрунтовували необхідності отримання ними такого доказу як висновок судової експертизи, так само вони не обгрунтовували таку потребу і в наступній заяві по суті справи, а саме відповіді на відзив, від 29.07.2024, в якому ними надана оцінка зазначеним документам та про необхідність проведення судової експертизи позивачем та представником позивача не зазначалося.

Перше судове засідання з розгляду даної справи було відкрито 29.07.2024, отже, в силу ч. 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті розпочато 29.07.2024.

Наступне судове засідання було проведено 16.09.2024, в ході якого розглядалися заявлені стронами клопотання, необхідності в заявленні клопотання про призначення судової експертизи позивачем не обгрунтовувалося та такого клопотання не заявлялося, ні в судовому засіданні, ні письмово, таке клопотання заявлено лише 05.11.2024.

Жодних обґрунтувань неможливості подання клопотання про призначення експертизи до відкриття першого судового засідання з розгляду даної справи, а також до наступних судових засідань, що не залежали від позивача, позивачем та її представником не обгрунтовано.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, згідно якого, право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

А тому клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи слід залишити без розгляду, як таке, що без поважних причин не було заявлене до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 76, 83, 222, 274, 278, 279, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи залишити без розгляду, як таке, що без поважних причин не було заявлене до початку розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 05.11.2024.

Суддя: