РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1961/24

провадження у справі № 2/0285/926/24

04 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судових засідань Величко К.Б., та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув

відповідача: представник не прибув,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стриївської сільської ради Звягельського району про визнання додаткового строку для прийняття спадщини

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В березні 2024 року йому випадково стало відомо, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2017, що тітці на праві власності належали земельні ділянки площею 1.33 га. 0.52 га та 1,3356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Киківської, а в даний час Стриївської сільської ради Новоград-Волинського, в даний час Звягельського, району Житомирської області, що є спадщиною після її смерті.

Тоді ж, йому стало відомо, що ще за життя ОСОБА_2 залишила заповіт, який було нотаріально посвідчено 21.11.2017. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 заповіла йому все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Копія вказаного заповіту додається до даної заяви, а його оригінал знаходиться у мене і буде представлений в судовому засіданні.

26.03.2024 він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Приватним нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан О.О. йому було повідомлено, що в зв`язку з пропущенням ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, йому необхідно звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог 1270. 1272 ЦК України.

В зв`язку з тим, що на день смерті ОСОБА_2 він проживав окремо, йому не було відомо про наявність у неї на праві власності спадкового майна та існування заповіту на його ім`я, а тому у встановлений законом строк він не звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки площею 1.33 га. 0.52 га та 1,3356 та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на Стриївської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Постановою приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан О.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску установленого законом строку для прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Позивач з поважних причин своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через певні обмеження, а саме у зв`язку із тим що, він не знав про наявність заповіта.

Таким чином, наведені причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а відтак є поважними та наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті баби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206,258-260 ЦПК України ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк у два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахуючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: