Провадження № 2/686/6059/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Дем`янова Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання -Ткаченко Л.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача особи, що здійснює постійний догляд за відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Стислий виклад позицій учасників справи.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона із відповідачем є батьками доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб із відповідачем розірвано на підставі рішення суду від 12.01.2021. З моменту розлучення батько припинив утримувати свою доньку. Позивачка просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення із позовною заявою до суду 16.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засідання позивач пояснила, що працює на посаді секретаря та вихователя групи продовженого дня Комунального опорного закладу загальноосвітньої середньої освіти «Пироговецький ліцей Хмельницької міської ради Хмельницької області». Місячна заробітна плата складає 9 000 грн. Витрати на дитину, які вона несе становлять орієнтовно 3000-4000 грн, які складаються із харчування, витрат на оплату послуг освітнього закладу, придбання одягу, тощо. ОСОБА_1 разом із донькою проживає в будинку своєї матері, іншої нерухомості немає.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Разом з тим, у судове засідання з`явилась мати відповідача ОСОБА_3 , яка пояснила, що її син - ОСОБА_2 , згідно висновку лікарської комісії медичного закладу від 19.08.2024 є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу, встановленої (переглянутої 15.11.2023) проживає разом із нею, вона здійснює за ним постійний догляд , оскільки останній має обмежену здатність контролювати свою поведінку. ОСОБА_2 є особою, яка потребує постійного догляду.

Також мати відповідача, як особа, яка здійснює за ним постійний догляд, надала докази щодо розміру та виду доходів, що отримує її син. Зокрема, повідомила, що ОСОБА_2 отримує допомогу згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» 2 групи у розмірі 2 361 грн щомісяця, а також пенсію по втраті годувальника у розмірі 1 409,67 грн щомісяця. Крім цього, надала копії квитанцій на придбання ліків для сина.

У судовому засіданні не заперечувала необхідність утримання доньки з боку батька, частково визнала позовні вимоги та просила призначити розмір аліментів, які її син зможе сплачувати.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Суд ухвалою від 20.08.2024 прийняв указану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком указаної дитини, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, ОСОБА_2 , 1996 року народження, є інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу, переглянутої 15.11.2023 року, проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 за адресою: с. Яснозір`я Хмельницького району. За рівнем обмеження життєдіяльності ОСОБА_2 має обмежену здатність контролювати свою поведінку, а тому потребує постійного стороннього догляду.

Згідно із довідкою про отримання допомоги від 25.09.2024 №1213 ОСОБА_2 перебуває на обліку в УСЗН Хмельницкої РДА та йому відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», як інваліду 2 групи нараховується допомога у розмірі 2 361 грн щомісяця.

Також згідно довідкою про доходи № 8239 6246 7422 4205 від 25.09.2024 пенсіонер ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області і отримує пенсію в разі втрати годувальника у розмірі 1 448,67 грн.

Інших доходів у відповідача немає. Нерухомим та рухомим майном останній не володіє.

Відповідно до змістц довідки від 25.09.2024 № 1213, виданої УСЗН Хмельницької РДА, ОСОБА_5 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення РДА, як одержувач допомоги по догляду за інвалідом 2 групи внаслідок психічного розладу.

Квитанціями на придбання медикаментів підтверджуються постійні витрати відповідача на лікування.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , є відносини, які пов`язані із виконанням обов`язку щодо утримання дитини, а саме щодо стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (сімейні правовідносини).

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 8 статті 182 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач отримує доходи виключно у виді пенсії у зв`язку із втратою годувальника, а також допомогу особам з інвалідністю, що є незначними у порівнянні із витратами, які він несе на своє лікування та проживання.

У зв`язку із цим, ОСОБА_2 немає фінансової можливості сплачувати навіть гарантований державою мінімум у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено необхідність стягнення аліментів у розмірі більшому, ніж визначено законом, а саме в 1/3 частці від всіх видів доходів відповідача, та навпаки відповідачем надано докази наявності підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення із нього у зв`язку із наявністю у нього психічного захворювання, групи інвалідності, систематичних витрат на лікування, а також зі здійсненням за ним постійного стороннього догляду.

Із врахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не є працездатною особою, не може надавати допомогу в утриманні своєї дитини у повному обсязі, у зв`язку з чим суд визначає розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів, а саме в 1/8 частці всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 209, 258, 280, 281, 352, 430 ЦПК України, статтями 180-183 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення із позовною заявою до суду 16.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення буде складено 30.09.2024.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ