Справа № 301/3389/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" листопада 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Кам`янської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай), в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивачки ОСОБА_2 . Згідно заповіту, ОСОБА_2 все своє майно заповіла онучці позивачці ОСОБА_1 . Спадкоємців, що мали б право на обов`язкову частку у спадщині, не має. Позивачка спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на земельну частку (пай), яка також входить до складу спадкового майна, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу. Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 07.10.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 23.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с.38).
Представник Кам`янської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відзиву на позов не подав, подав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглянути справу по суті без його участі (а.с.28).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.01.1997 року (а.с.17).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Арданівської сільради 27.12.1996 року, ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 , все своє майно, у тому числі, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_3 (а.с.9). Вказаний заповіт не скасований і не змінений.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 внаслідок укладення шлюбу (а.с.7).
Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_5 , не має.
Спадкоємець за заповітом позивачка ОСОБА_1 спадщину за бабкою прийняла, оскільки вступила в управління спадковим майном, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що входив до складу спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) спадкоємець не оформляла.
Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на земельну частку (пай), оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Громада села Мідяниця відноситься до територіальної громади Кам`янської сільської ради Берегівського району (раніше Іршавського району), яка заперечень на позов не подала.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно копії сертифікату власником земельної частки (паю) була ОСОБА_6 бабка позивачки, спадкоємцем якої за заповітом є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 534, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України
р і ш и в :
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_2 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №012574 від 27.03.2000 року, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 27 березня 2000 року №159.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 06 листопада 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських