Справа №173/1622/23
Провадження №2/173/72/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Представника третьої особи Хмильової Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» про визнання права забудовника на самочинно збудований гараж, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визнання права забудовника на самочинно збудований гараж до відповідача, Верхівцевської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації»

08.06.2023 ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 10.07.2023 року.

10.07.2023 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Справа призначена до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 23.10.2023 року.

23.10.2023 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 07.12.2013 року для уточнення позовних вимог.

07.12.2023 року позивачем надана уточнена позовна заява.

07.12.2023 ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області прийнята уточнена позовна заява та проведено заміну відповідача Верхівцевську міську раду на ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . В підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 12.02.2024 року для направлення відповідачам уточненої позовної заяви.

12.02.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 12.02.2023 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

12.02.2024 року в судовому засіданні оголошена вступна і резолютивна частина рішення

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право забудовника в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на самочинно збудований гараж літ Б-1 площею 24.4 кв.м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина, ОСОБА_4 .

На день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із гаражу, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Для оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений гараж, але постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 07.03.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Він не має можливості надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу, оскільки він в нього відсутній.

Будівництво гаражу вони з дружиною закінчили 1995 році, але правовстановлюючий документ дружина за життя не отримала.

26.07.2023 року він отримав інформаційну довідку щодо відповідності місця розташування гаражу вимогам державних будівельних норм та від начальника відділу містобування і архітектури Верхівцевської міської ради, де зазначено, що місце розташування гаражу відповідає містобудівній документації на місцевому рівні відповідно до схеми генерального плану міста Верхівцеве будівництво об`єктів розташованих на сельбищній території в зоні житлової забудови, яка включає в себе території для садибної забудови.

02.05.2023 року він отримав звіт про проведення технічного обстеження гаражу літера Б-1 по АДРЕСА_2 , де зазначено, що під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта і встановлено його готовність до експлуатації.

За життя його дружина не встигла оформити право власності на гараж та отримати свідоцтво про право власності на гараж в установленому порядку, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені у змісті позовної заяви, також пояснив, що гараж він будував разом з дружиною біля будинку в якому вони проживали. Там була занедбана ділянка. в подальшому Верхівцевська міська рада дала дозвіл його дружині на будівництво гаражу. Дружина вчинила дії для узаконення будівництва, але до кінця оформити право власності на гараж не встигла та померла.

Відповідачі, ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Третя особа, що не заявляє с самостійних вимог щодо предмету спору, представник КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог покладалась на розсуд суду. Також пояснила, що згідно матеріалів архівної справи забудова гаражу здійснювалась ОСОБА_4 , яка за життя зверталась до суду з метою узаконення гаражу, та за нею було визнано право власності на самочинно збудований гараж, але ОСОБА_4 ,. не ввела гараж в експлуатацію та померла. В зв`язку з чим нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно та із спадкових правовідносин. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання за ним права забудовника в порядку спадкування, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача , ОСОБА_4 ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про укладення шлюбу.

На день смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із гаражу, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Для оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений гараж, але постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 07.03.2023 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 , збудувала гараж Б-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Гараж був збудований на земельній ділянці, яка була надана в оренду та ОСОБА_4 ,. був наданий дозвіл на будівництво гаражу, що підтверджується копією рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2017 року.

Будівництво гаражу літера Б-1 закінчене в 1995 році, що підтверджується даними технічного паспорту.

Таким чином судом встановлено, що будівництво гаражу здійснювалось дружиною позивача на підставі отриманого дозволу та на переданій для даної мети земельній ділянці.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2017 року за ОСОБА_4 , було визнане право власності на самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п 8. Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Позивач є чоловіком померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, та спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 44/22,заведеної 15 травня 2022 року після смерті ОСОБА_4 . Крім позивача спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 , є її доньки ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 . Всі спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину та про справо власності в спільному сумісному майні подружжя, після смерті ОСОБА_4 , тобто реалізували свої спадкові права щодо іншого майна спадкодавця.

Згідно поданих заяв відповідачі, ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 , не заперечують проти визнання за позивачем права забудовника на вищевказаний гараж після смерті матері.

Побудований дружиною позивача гараж не введений в експлуатацію. Відповідно на час розгляду справи відсутній правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно. Тому до позивача в порядку спадкування переходить не право власності на зазначений гараж, а права забудовника, оскільки дане нерухоме майно потребує вводу в експлуатацію.

Також судом встановлено, що 26.07.2023 року позивач отримав інформаційну довідку щодо відповідності місця розташування гаражу вимогам державних будівельних норм та від начальника відділу містобування і архітектури головного архітектора Верхівцевської міської ради, де зазначено, що місце розташування гаражу відповідає містобудівній документації на місцевому рівні відповідно до схеми генерального плану міста Верхівцеве будівництво об`єктів розташованих на сельбищній території в зоні житлової забудови, яка включає в себе території для садибної забудови, що підтверджується копією інформаційної довідки.

02.05.2023 року позивач отримав звіт про проведення технічного обстеження гаражу літера Б-1 по АДРЕСА_2 , де зазначено, що під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації були оглянуті основні несучі та огороджувальні конструкції об`єкта і встановлено його готовність до експлуатації,що підтверджується копією звіту.

Таким чином судом встановлено, що спірний гараж не має порушень як щодо місця його розташування, так і до будівельно-технічного стану.

За наведених вище обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника гаражу літера Б-1 загальною площею 24.4 кв.м., та оглядова яма, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з правом здачі гаражу в експлуатацію та отриманням правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на гараж.

Витрати по розгляду справи віднести покласти на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» (юридична адреса: 51600 вул. Театральна, 16, м. Верхньодніпровськ Кам`янскього району Дніпропетровської області , ) про визнання права забудовника на самочинно збудований гараж - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дружини, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , права та обов`язки забудовника самочинно збудованого гаражу літера Б-1, загальною площею 24.4 кв.м., та оглядова яма, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з правом здачі гаражу в експлуатацію та отриманням правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на гараж.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073. 60 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2024 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 22.02.2024 року

Дата набрання законної сили: 26.03.2024 року