16.02.2024 Провадження по справі № 2/940/84/24
Справа № 148/563/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Зіп`юк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.04.2008 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення сином повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 14.11.2004 року з відповідачкою ОСОБА_2 перебував у цивільному шлюбі, від якого в них народилися діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.04.2008 року в справі №2-629 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2008 і до їх повноліття.

08.09.2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, з часу його смерті з позивача відраховуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його доходу.

11.11.2011 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 та в даному шлюбі в них народилися діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи зміну сімейного стану, а також те, що законодавчо визначено, що на трьох дітей сплачуються аліменти в розмірі 1/2 частини доходів платника, то на одну дитину припадає 1/6 частина доходу платника, позивач бажає сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме в розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Неживок І.В. в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовних вимог не визнає.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обгрнтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.04.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2008 і до їх повноліття (а.с. 6).

Відповідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.2009 виконкомом Михайлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8). З часу його смерті з позивача відраховуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його доходу.

11.11.2011 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.11.2011 року (а.с. 11) та в даному шлюбі в них народилися діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копії свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 від 22.03.2012 року та серії серії НОМЕР_4 від 05.01.2017 року а.с. 9, 10).

Відповідно довідки Кинашівського старостинського округу № 201 від 06.03.2023 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_8 , сином ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_7 (а.с. 12).

Відповідно декларації за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 14.12.2023 року, останній працює інспектором СРПП Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та за 2022 рік отримав дохід в розмірі 494423 грн.

Крім того, із наданих історій по картковому рахунку позивачки ОСОБА_2 за період з 01.01.2023 року по 28.09.2023 року вбачається, що остання за даний період отримала від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 63972 грн., тобто в середньому по 7108 грн.щомісячно (а.с. 54-57).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що на його утриманні перебувають інші малолітні діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто посилався на зміну свого сімейного стану.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення у нього настільки змінились обставини, визначені ст.192 СК України, через що він не має змоги виплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у визначеному судом розмірі.

Враховуючи те, що позивач має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює, отримує стабільний дохід близько 40000 гривень щомісячно, має у власності рухоме та нерухоме майно, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану ОСОБА_1 не надав, а також враховуючи те, що обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача інших дітей, яких він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка понесла судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 536,80 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «Райффайзен Банк» від 28.09.2023 року (а.с. 39), а тому дані витрати суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 192 СК України, ст.ст. 81, 141, 258-260, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_3 , 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ого оголошення.

Суддя: Т.П. Косович