Провадження №2-н/523/2435/24
УХВАЛА

"01" листопада 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Акціонерного товариства «Одесагаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ,

ВСТАНОВИВ

Заявник АТ «Одесагаз» через систему «Електронний суд» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 5570 грн. 70 коп., а також витрат з оплати судового збору в розмірі 302 грн. 80 коп.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Частиною третьою ст. 163 ЦПК України визначено перелік документів, які додаються до заяви про видачу судового наказу, при цьому ст. 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Отже, з системного аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що при зверненні до суду з даною заявою заявник повинен долучати до заяви її копії та копії доданих до неї документів відповідно до кількості боржників, натомість до вказаної заяви таких копій не додано.

Оскільки заявник звернувся до суду з використанням системи «Електронний суд», слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Натомість матеріали заяви не містять відомостей щодо наявності у боржника зареєстрованої офіційної електронної адреси, а тому положення ч. 4 ст. 163 ЦПК України в даному випадку застосуванню не підлягають.

Так, ч.5, ч. 6 ст. 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

При цьому, ч. 7 ст. 43 ЦПК України регламентовано, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Отже, за загальним правилом, звертаючись до суду із процесуальними документами в електронній формі, учасники процесу, якими відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України при розгляді вимог у наказному провадженні є заявник та боржник, зобов`язанні долучати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст. 167 ЦПК України).

У порушення наведених вище цивільних процесуальних норм, заявником не надано до суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 165, 258-260 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити Акціонерному товариству «Одесагаз» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 01 листопада 2024 року.

Суддя