ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Харків

справа № 953/18129/20

провадження № 22ц/818/1490/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року в складі судді Бородіної Н.М. по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди

в с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено.

На вказане рішення суду 23 лютого 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 через представника до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року витребувано зазначену справу з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 08 березня 2024 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк 10 днів для сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію вказаної ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху неодноразово направлено судом апеляційної інстанції на вказану ОСОБА_1 адресу, однак 08 квітня 2024 року та 27 травня 2024 року конверт з копією ухвали судді повернулися до Харківського апеляційного суду з довідкою «за закінченням терміну зберігання», а 06 травня 2024 року з довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також копію вказаної ухвали неодноразово направлено на адресу його представника, які повернуті до суду з довідкою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, копія ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху доставлена до електронного кабінету представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 19 березня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначене, у тому числі місце проживання чи перебування фізичної особи, яка подає апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок вказати достовірну та коректну адресу свого місця проживання чи перебування покладено на особу, яка подає апеляційну скаргу.

Отже, зазначивши в апеляційній скарзі певну адресу свого місця проживання, ОСОБА_3 мала враховувати, що саме на цю адресу їй буде направлятися вся судова кореспонденція.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив свою адресу, як: АДРЕСА_1 . На вказану адресу Харківським апеляційним судом направлялась копія ухвали від 19 березня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху. Однак судова кореспонденція повернулася до Харківського апеляційного суду з довідками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Крім того, ухвала Харківського апеляційного суду від 19 березня 2024 року була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та ОСОБА_1 мав можливість з нею ознайомитись, виявляючи зацікавленість в розгляді своєї апеляційної скарги, яка подана у лютому 2024 року.

Таким чином, апелянтом вказані недоліки апеляційної скарги до теперішнього часу не усунуто. Будь-яких клопотань пов`язаних з апеляційною скаргою, зокрема, надання додаткового строку для усунення недоліків від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаємо за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (а саме, в разі сплати судового зборута подання апеляційної скарги в передбаченому законом порядку).

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 січня 2024 року в складі судді Бородіної Н.М. по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина