У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище зазначеною позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року вище вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Адвокатом Саєнком О.М. на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки, було подано докази на усунення зазначених судом недоліків та додано копію свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю.

Разом з тим, як вбачається з додатків до позовної заяви, адвокатом Саєнком О.М., який здійснює свою адвокатську діяльність у м.Торецьк Донецької області, доданий Ордер на надання правничої допомоги, який не містить зазначення: даних про особу, якій надається правнича допомога, номер та дата укладеного договору про надання правничої допомоги, а також назви органу, у якому надається правнича допомога та дата видачі вказаного ордеру. Копії самого договору про надання правничої допомоги представником до позовної заяви та до заяви про усунення недоліків позовної заяви також не долучалось.

Таким чином, позовну заяву від імені позивача підписано та подано особою, якою не додано належних документів на підтвердження своїх повноважень на звернення до суду від імені позивача.

За правилами п. 1 ч. 4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За вище наведених обставин, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, слід повернути позивачу, роз`яснивши про право останнього на повторне звернення з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набуває чинності після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: