Справа №339/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку з інвалідністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до закінчення терміну інвалідності, щомісячно. Стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно рішення Болехівського міського суду від 20 травня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя у сторін народилося четверо дітей, двоє з яких: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є повнолітніми, а неповнолітні сини: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 проживають з відповідачем.

Однак повнолітня дочка ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства 2 групи (інвалідність встановлена терміном до 28 березня 2025 року) проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом з відповідачем і на їх утримання вона сплачує аліменти в розмірі по 1300,00 грн. на кожну дитину.

Дочка ОСОБА_8 в силу своєї хвороби не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, а тому рішенням Болехівського міського суду від 28 квітня 2021 року її визнано недієздатною, а позивача призначено опікуном. Рішенням Долинського районного суду від 08 квітня 2024 року продовжено дію вищевказаного рішення та призначено дочці ОСОБА_9 її опікуном до 01 квітня 2025 року.

Дочка ОСОБА_8 потребує особливої уваги, догляду, лікування і відповідно матеріальної допомоги. На утримання повнолітньої дочки виплачується пенсія в розмірі 2361,00 грн., але її розмір є недостатнім для її утримання і не забезпечує повністю її потреби.

В даний час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за повнолітньою дочкою ОСОБА_10 , яка є особою з інвалідністю, яка не може залишатися без нагляду і потребує постійного догляду, оскільки вона буває агресивною і небезпечною для оточуючих, а сама дочка в силу хвороби теж працювати не може.

Відповідач може матеріальну допомогу надавати, оскільки працює охоронником охоронної фірми м. Долина.

Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались.

Ухвалою суду від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити.

Представник позивача ОСОБА_11 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується на сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , але 1/6 частину від доходу сплачувати не може, оскільки отримує лише заробітну плату і при цьому має на утриманні двох синів, на утримання яких з позивача стягуються судом аліменти, однак позивач їх не виплачує та має велику заборгованість. Крім того зазначив, що аліменти, які він сплачував на утримання повнолітнньої доньки за попереднім рішенням, позивач витрачала на себе, а не на доньку.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Судом встановлено, що сторони з 05 вересня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Болехівського міського суду від 20 травня 2021 року розірвано (а.с.14).

В шлюбі у сторін народилося четверо дітей: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 повнолітній ОСОБА_9 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства, остання проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.Інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2025 року (а.с.9; 20).

28 квітня 2021 року рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано недієздатною. Встановлено над ОСОБА_4 опіку і призначено опікуном її матір ОСОБА_1 до 28 квітня 2023 року (а.с.10-11).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради від 08 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю в розмірі 2361,00 грн.( станом на лютий 2024 року) (а.с.25).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08 березня 2024 року ОСОБА_1 продовжено дію рішення Белехівського міського суду від 28 квітня 2021 року до 01 квітня 2025 року (а.с.18-19).

У зв`язку з психічною хворобою ОСОБА_4 потребує лікування, стороннього догляду, постійного спостереження, соціальної та побутової реабілітації, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Таким чином встановлено, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_8 є особою з інвалідністю другої групи, тобто непрацездатною особою.

З матеріалів справи вбачається, що сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом з відповідачем і на їх утримання позивач сплачує аліменти в розмірі по 1300,00 грн. на кожну дитину (а.с.55 ).

Відповідач ОСОБА_2 працює охоронником Західної філії ТОВ «СЕКЬЮРАЙТІ», отримує щомісячну заробітну плату у розмірі 6661,60 грн. (а.с.37).

Також відповідач отримує 1375,34 грн. державної соціальної допомоги як малозабезпечена сім`я на сина ОСОБА_7 (а.с.54, 61).

Однак як вбачається з листа начальника Долинського відділу ДВС М.Дяків від 29 березня 2024 року заборгованість станом на 01 квітня 2024 року по сплаті аліментів позивача ОСОБА_1 перед відповідачем становить 49 927,94 грн., що свідчить про те, що відповідач не в повній мірі отримує аліменти на утримання синів (а.с.56-58).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями частин восьмої-дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 88 Сімейного Кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність . Дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність (ст.1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина.

В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено, що відповідно до ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що повнолітня дочка ОСОБА_8 є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи, яку встановлено на два роки, визнана недієздатною, проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Розмір доходу, який отримує відповідач по справі щомісячно - це заробітна плата, аліменти на синів, які стягуються нерегулярно, державна соціальна допомога, як малозабезпеченій сім`ї лише на одну дитину.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів на повнолітню дитину, однак враховує те, що щомісячний майновий дохід останнього змінився (зменшився) в порівнянні з його доходом на час ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів на утриманняя повнолітньої доньки. А тому суд не вбачає підстав для стягнення аліментів на користь позивача в завленому нею розмірі.

Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю з дитинства, у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно.

На думку суду такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач.

Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивач звернулася до суду з вимогами 11 березня 2024 року, то з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до 01 березня 2025 року.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, зміну способу їх стягнення, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 75%), то з відповідача ОСОБА_2 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,40 грн. (1211,20 грн. х 75% ).

Позивач, окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь 1000,00 грн. судових витрат за складання позовної заяви.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 750,00 грн. (1000 х 75%).

На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку з інвалідністю задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 750 (сімсот п`ятдесят) грн. судових витрат на отримання правової допомоги

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп.

Стягнення аліментів розпочати з 11 березня 2024 року до 01 квітня 2025 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 24 квітня 2008 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3

Суддя Скригун В. В.