УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/4815/23

Провадження № 2/638/1103/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідча - Акціонерне товариство «Харківобленерго»,

треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у м. Харкові клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Харківобленерго», про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист порушеного права споживача,

у с т а н ов и в :

24 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист порушеного права споживача.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за особовим рахунком по адресі мешкання № 199147. 3 01 січня 2019 року приєднана до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (оператор систем розподілу - АТ «Харківобленерго») та до публічного договору про постачання електричної енергії (постачальник ПрАТ «Харківенергозбут»). Відповідно до норм Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, та Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14 березня 2018 року (далі по тексту - ККОЕЕ), нарахування оплати за електричну енергію здійснюється постачальником ПрАТ «Харківенергозбут» згідно даних оператора системи розподілу - АТ «Харківобленерго». Станом на час подання даного позову позивачу нараховано за даними АТ«Харківобленерго» 57202,42 грн., про що вказано у вимозі-повідомленні ПрАТ «Харківенергозбут» № 8337739 від 13 березня 2023 року. Позивач вважає вказані нарахування неправомірними, внаслідок чого допущено порушення права позивача як споживача, передбачене пунктом 7 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: ціну продукції (в даному випадку - електричної енергії) визначено неналежним чином. Зазначає, що у вересні 2021 року було здійснено заміну лічильника електричної енергії за адресою мешкання позивача, а саме АДРЕСА_1 . У листопаді 2021 року вказаний лічильник було визнано непридатним у зв?язку з похибкою вимірювань, яка перевищує допустимі межі. При цьому, на момент заміни лічильника його показання свідчили про нарахування за 3,5 місяці (з 31 травня по 16 вересня 2021 року) 34100 кВт-год., що не лише вочевидь є наслідком несправності механізму, але й є неможливим в принципі при проживанні в квартирі 89-річної пенсіонерки, споживання електричної енергії якої (згідно порівнянь з іншими місяцями) є в 30-50 разів меншим. Незважаючи на вказане, в порушення норм ККОЕЕ, АТ «Харківобленерго» здійснило нарахування суми до сплати, виходячи саме з цих (хибних) показань, ігноруючи той факт, що лічильник вийшов з ладу не з вини споживача З цього приводу слід зауважити, що всупереч вимогам технічної документації (паспорту) лічильника СО-193 його повірка не здійснювалась протягом останніх 15-ти років (хоча має відбуватись кожні 8 років), а контрольні огляди (раз на 6 місяців) та технічні перевірки (раз на 3 роки) взагалі не проводились, що є порушенням п. 6.5.1 ККОЕЕ. Експертиза, результати якої засвідчені актом № 88в від 03 листопада 2021 року, була проведена з порушеннями вимог пунктів 4.1, 10.1, 10.2.2, 10.3 ДСТУ ГОСТ 8.259:2007 «Метрологія. Лічильники активної та реактивної енергії. Методика повірки». Зауважує, що непридатність висновків даної експертизи було підтверджено самим АТ «Харківобленерго» в листі № 06-56K/06-1316 від 22 лютого 2022 року. Відповідно до пункту 8.6.18 ККОЕЕ (в редакції, що діяла станом на дату заміни лічильника та дату визнання його непридатності) розрахунок електричної енергії мав бути здійснений за середньодобовим обсягом споживання. Однак, АТ «Харківобленерго» проігнорувало дану норму, про що, зокрема, було вказано у листі НКРЕКП № 560/25.1/8-22 від 24 січня 2022 року (яким КРЕКП відповідало на скаргу позивача). В подальшому, після кількох місяців бездіяльності АТ «Харківобленерго», нехтуючи забороною зворотної дії нормативних актів у часі (стаття 58 Конституції України), вирішило застосувати норму пункту 8.6.18 ККОЕЕ в новій редакції (чинна з грудня 2021 року) та визначити обсяг спожитої електроенергії за показаннями лічильника, скоригованими на величину систематичної похибки, встановленої експертизою (листи АТ «Харківобленерго» № 06-56K/06-1316 від 22 лютого 2022 року та № 06-56K/13-2625 від 26.08.2022 року). Зауважує, що протягом останніх 8-ми місяців експертиза так і не була проведена, а перерахунок не був здійснений. При цьому, ПрАТ «Харківенергозбут» продовжує у взаєминах з позивачем виходити із первинних (незаконних) нарахувань, здійснених АТ «Харківобленерго», та вважає позивача боржником, з приводу чого звертається з письмовими і усними претензіями та попереджає про намір звернутись до суду. У січні 2023 року за наслідком розгляду чергової скарги позивача НКРЕКП надала АТ «Харківобленерго» 10 днів на усунення порушень (лист № 391/17.3.1/9-23 від 12 січня 2023 року), що, однак, було відповідачем проігноровано.

Таким чином, позивачка вважала за необхідне звернутись до суду з позовною вимогою про зобов?язання АТ «Харківобленерго» виконати обов?язок з визначення ціни електричної енергії, спожитої позивачем за період з 31 травня 2021 року по 16 вересня 2021 року належним чином, в порядку пункту 8.6.18 ККОЕЕ розрахувати обсяг електричної енергії, спожитої позивачем за період з 31 травня 2021 року по 16 вересня 2021 року за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист порушеного права споживача.

Представник Акціонерного товариства «Харківобленерго» Очеретний В.С. через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 638/4815/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ"Харківобленерго" про захист порушеного права споживача - до надходження висновку експерта, посилаючись на те, що лічильник типу СО-193, № 397557 було відправлено на експертизу до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, а визначення його справності та робочого стану є вирішальним для розгляду справи, прошу зупинити розгляд цивільної справи № 638/4815/23. На сьогоднішній день, висновок експерта з результатами проведеної експертизи не надходили.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином і у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Представник позивачки просив провести розгляд справи без його участі та без участі позивачки ОСОБА_1 .

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань до суду не подали.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі (пункт 6 частина перша статті 251 Цивільного процесуального кодексу України).

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частина перша статті 253 Цивільного процесуального кодексу України).

Також пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 8 1 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Приписами ч.ч. 1-5 статті 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

При цьому відповідно до п. 5 ч. 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи судом.

На підставі вищевикладеного, а також зважаючи на те, що справа перебуває в провадженні суду з 24.05.2023, з метою недопущення надмірної тривалості цивільного провадження, правових підстав для зупинення провадження у справі судом не встановлено.

Керуючись статтями 259, 260, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Харківобленерго», про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист порушеного права споживача - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Суддя В. М. Яковлева