Справа №484/3164/23
Провадження № 22-ц/812/1496/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за відсутності сторін, які про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2024 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Паньковим Д.А., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ майна, що є в спільній частковій власності

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ майна, що є в спільній частковій власності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 06 квітня 2023 року їй та відповідачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частині кожному, нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 загальною площею 1952,70 кв.м. та яка складається з господарської будівлі літ. А площею в 236.8 кв.м., ганку №1, погріб П-Г площею в 84,9 кв.м., вбиральні літ. Б площею в 2,1 кв.м., будівля складу літ. В площею 1628.9 кв.м.

Будівля придбавалась з умовою окремого використання співвласниками її приміщень.

Для цього за взаємним погодженням було замовлено висновок щодо технічної можливості поділу цього об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до цього висновку їй виділялися приміщення: господарська будівля літ. А площею в 141,8 кв.м., ганок №1, погріб П-Г площею в 84,9 кв.м., вбиральня літ. Б площею 2,1 кв.м., будівля складу літ. В площею 814,5 кв.м., а всього загальною площею 1043 кв.м. Ця відокремлена частина має окремий вихід, може бути виділена як цілий об`єкт.

Відповідачу виділялося: господарська будівля літ.А площею 95 кв.м., будівля складу площею 814,4 кв.м., а всього 909,4 кв.м. Ця відокремлена частина також має окремий вихід і може бути виділена в цілий об`єкт.

Такий варіант розподілу узгоджувався власниками і мав бути посвідчений в нотаріальній конторі. Однак відповідач ухиляється від явки в нотаріальну контору.

Посилаючись на те, що учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційна своїх часток в ньому, позивач просила здійснити поділ нежитлового приміщення - господарської будівлі, розташованої в АДРЕСА_1 , виділивши в окрему інвентарну одиницю: їй частину нежитлового приміщення, а саме: господарську будівлю 9 частину) літ. А площею 141,8 кв. м., ганок №1, погріб П-г, площею 84,9 кв. м., вбиральню літ. Б, площею 2,1 кв. м. та будівлю складу (частину) літ. В, площею 814,5 кв. м., всього 1043 кв. м., а відповідачу - господарську будівлю (частину) літ. А площею 95 кв. м. та будівлю складу(частину) літ. В, площею 814,4 кв. м., всього 909,4 кв. м. Припинити право спільної часткової власності на спірний об`єкт нерухомого майна.

13 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача судом було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

На вирішення експертів поставлено питання:

Чи є можливість реального поділу нежитлового приміщення господарської будівлі, розташованої в АДРЕСА_1 , на два окремих нежитлових об`єкта які максимально відповідатимуть часткам співвласників, які володіють цим приміщенням по 1/2 частині кожен?

Які варіанти реального поділу нежитлового приміщення господарської будівлі, розташованої в АДРЕСА_1 , можливо здійснити, та які саме будівельні роботи для цього потрібно виконати?

Відповідно до висновку експерта № №СЕ-19/115-24/685-БТ від 27 травня 2024 року було запропоновано єдиний варіант розподілу господарської будівлі літ. А на два окремих нежитлових об`єкта, які максимально відповідатимуть часткам співвласників, які володіють цим приміщенням по 1/2 частині кожен. Будівлю складу літ.В пропонувалося розділити між співвласниками, як зазначено інженером з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 у висновку від 08 травня 2023 року.

09 серпня 2024 року в судовому засіданні відповідач заявив клопотання про призначення повторної експертизи, яке мотивував тим, що експерт не надав належної та вичерпної відповіді на поставлені в ухвалі суду питання, а ті питання, що він відповів не стосуються суті спору.

Так на вирішення експерта було постановлено питання щодо можливих варіантів реального поділу нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .

У результаті проведення експертизи експерт запропонував варіант поділу господарської будівлі під літерою А, так як саме цю будівлю він досліджував про що зазначено на четвертій сторінці висновку, де експерт чітко у висновку вказав, що об`єктом дослідження є будівля під літерою А.

Отже, експерту було поставлено питання про поділ господарської будівлі, яка в плані значиться під літерою «А», але спір між позивачем йде про будівлю під літерою «В» будівля складу. Щодо поділу будівлі під літерою «В» експерту питання не ставились, він у висновку не писав нічого про цю будівлю та яким чином та методом її можливо поділити. Він цю будівлю навіть не досліджував, схему не малював.

Окрім цього експерта просили вказати усі існуючі варіанти поділу майна, а не вказувати його пропозицію щодо висновку ФОП Ліщинського. Завдання експерта було вказати усі існуючі варіанти поділу будівлі В, а лише суд має право визначити яким чином здійснити поділ. У даному ж випадку експерт підмінив собою судову інстанцію.

Тобто має місце ситуація, що експерт не надав належної та вичерпної відповіді на поставлені в ухвалі суду питання, а ті питання, що він відповів не стосуються суті спору.

Отже, експертиза не відповідає вимогам закону та порушує баланс прав учасників процесу, що є підставою для призначення повторної експертизи.

У зв`язку з наведеним відповідач просить суд призначити повторну будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити запропоновані ним питання.

Проведення експертизи просив доручити Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2024 року клопотання відповідача про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи задоволено.

Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення експертів поставлено такі питання:

1. Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва розділити нежитлове приміщення - будівля складу, літера «В», розташовану в АДРЕСА_1 на два окремих нежитлових об`єкта, які максимально відповідатимуть часткам співвласників, які володіють цим приміщенням по 1/2 частки кожен?

2. Які варіанти розподілу нежитлового приміщення будівля складу, літера «В». розташованої в АДРЕСА_1 можливо визначити відповідно до часток співвласників (по 1/2) та вимог нормативно-правових актів?

Зобов`язано ОСОБА_2 оплатити проведення експертизи.

Зобов`язано сторони на вимогу експертів надати усі необхідні для проведення експертизи документи.

Роз`яснено сторонам та їх представникам положення ст. 109 ЦПК України, відповідно до яких у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вказав, що наведені у клопотанні обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору і їх перевірка потребує спеціальних знань у сфері, іншій ніж право.

З метою об`єктивного розгляду справи слід доручити проведення повторної експертизи Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, а тому просить про її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказувала, що ухвалою суду від 13 грудня 2023 року вже призначалась судова технічно-будівельна експертиза за її клопотанням в Миколаївському науково-дослідному експертно- криміналістичному центрі МВС України за вибором суду.

Однак експерт зробив висновок тільки відносно одного приміщення, а на території по АДРЕСА_1 є декілька приміщень, які підлягають розподілу між співвласниками.

Тому вона не мала заперечень щодо призначення експертизи та просила призначити її в тій же експертній установі або в іншій регіональній установі, яка діє в межах Миколаївської області, а саме в Миколаївському відділенні Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції, оскільки, відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суду не наведені мотиви відступу від призначення експертизи в зоні регіонального обслуговування.

Правом на подачу відзиві відповідач не скористався.

Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, апеляційну скаргу підтримує, просить про її задоволення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Поштове повідомлення повернулася до суду апеляційної інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України свідчить про вручення судової повістки відповідачеві. А відтак є належним повідомленням його про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

За такого, клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи не підлягає задоволенню.

Справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки в силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вирішуючи питання щодо визначення установи для проведення повторної судової будівельно -технічної експертизи суд першої інстанції керувався положеннями частини 3 статті 103 ЦПК України, з урахуванням чого суд доручив проведення повторної експертизи експертам Кропивницької філії Київського науково-дослідного інституту судових експертиз

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, за результатами розгляду клопотанняОСОБА_2 суд першої інстанції задовольнив його та призначив у справі проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Позивач ОСОБА_1 не оскаржує висновки суду щодо наявності підстав для призначення судової будівельно-технічної експертизи, однак не погоджується із експертною установою, якій судом доручено проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла, тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновком експерта є докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Отже, закон не містить заборон щодо обрання судом на власний розсуд тієї установи, яка вказувалась однією зі сторін.

Позивач намагається обґрунтувати необхідність призначення експертизи в іншій установі, посилаючись на положення п.1.16 (помилково зазначено п.1.15) Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, де зазнавалось, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Однак апелянт не звернув уваги на те, що вказаний пункт було виключено з Інструкції на підставі Наказу Міністерства юстиції № 1253/5 від 05 квітня 2021 року.

В той же час, позивач окрім власних доводів (припущень) щодо визначеної судом експертної установи не надала суду жодних об`єктивних, тобто, таких, що існують незалежно від особистих уявлень чи сприйняття певних фактів відповідачем, даних, які б доводили неможливість проведення такої експертизи у Кропивницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, наприклад, що там відсутні відповідні фахівці, чи що заклад не має відповідних ліцензій (дозволів) на здійснення експертної діяльності, тощо.

Підсумовуючи, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги, що вирішення заявлених вимог потребує з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм ст.ст. 103, 104 ЦПК України, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню - без змін.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2024 року.