ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь судді доповідача Зубакової В.П. по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопад 2021 року у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання по цивільній справі № 216/447/15-ц, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопад 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання по цивільній справі № 216/447/15-ц задоволено.

Визнано причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 216/447/15-ц виданого12.05.2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2015 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопад 2021 року залишено без руху, для звернення до суду із вмотивованим клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, надано строк для усунення названих вище недоліків, десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року була направлена на адресу ОСОБА_1 , яку він зазначив в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 .

Іншої адреси для листування та адресу електронної пошти особа, яка подає апеляційну скаргу, не зазначила.

Вимоги ухвали суду не виконано, станом на теперішній час, від ОСОБА_1 не надійшло до суду вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопад 2021 року.

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року, яка була направлена судом на адресу апелянта, зазначену ним в апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), не вручена адресату відділенням поштового зв`язку, із відміткою про неможливість вручення судової кореспонденції адресату у зв`язку з його відсутністю.

Порядок вручення судової кореспонденції визначено Главою 7 ЦПК України.

Так, згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зазначив в апеляційній скарзі адресу: АДРЕСА_1 , як місце свого проживання, та не надав суду апеляційної інстанції заяви про зміну місця проживання, у зв`язку з чим кореспонденція суду апеляційної інстанції, зокрема, ухвала суду від 07 жовтня 2024 року, направлена на цю адресу вважається доставленою, навіть якщо ОСОБА_1 за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року, яка була направлена судом на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним в апеляційній скарзі, не вручена адресату із відміткою відділення поштового зв`язку про неможливість вручення судової кореспонденції адресату у зв`язку з його відсутністю, а тому ця ухвала суду вважається врученою ОСОБА_1 належним чином, у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Отже, заявником пропущено строки, визначені ЦПК України, для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та не наведено поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, які перешкоджали оскаржити судове рішення в апеляційному порядку в межах цих строків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Зазначені обставини є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження по справі за поданою апеляційною скаргою на ухвалу Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопад 2021 року.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У X В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження по поданій ним апеляційній скарзі на ухвалу Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 листопад 2021 року у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання по цивільній справі № 216/447/15-ц.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: