Єдиний унікальний номер №333/5177/23
Номер провадження №2/333/347/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання аліментів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття та не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач перебувала у шлюбі, від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, які проживають разом з матір?ю. Подружні стосунки сторони не підтримують, відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає.

26.03.2024 року від представника позивача адвоката Погосян М.А. надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивача просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 гривень на кожну дитину.

23.05.2024 року від представника відповідача адвоката Кузьмінова Д.В. надійшли пояснення щодо зміни позовних вимог, згідно яких враховуючи матеріальний стан відповідача, а саме ту обставину, що відповідач тривалий час є безробітним та не має постійного доходу, тобто його заробіток є не достатнім, тому призначати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не має підстав.

Згідно відповіді ГУ ДПС в Запорізькій області Відповідач отримав дохід за 2023 рік у розмірі 199 959.95 грн. як фізична особа-підприємепь платник єдиного податку другої групи

Згідно пунктами 291.1-291.4 ст. 291 Податкового кодексу України:

У цій главі встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

291.2 Спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податів і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

291.3 Юридична особа чи фізична особа підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленими цією главою, та реєструється платником єдиного податкув порядку, визначеному цією главою.

Не мають права обрати та перебувати на спрощеній системі оподаткування, а також не мають права підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи платники податку, щодо яких у порядку, встановленому Законом України «Про санкції», прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій.

291.4. Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

-не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно пункту 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку є:

1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового звітного періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій) матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичнш осооі та використовується в іі господарській діяльності;

Таким чином, дохід не є заробітної платою Відповідача в розумінні прибутку, так як це усі грошові кошти, отримані ФОП за період часу, у даному випадку за 2023 рік, тобто валовий оборот.

Відтак, ці кошти не можуть бути розцінені як дохід Відповідача як фізичної особи.

Визначити його чистий дохід (прибуток) неможливо.

Згідно ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Позивачем при заявлені вимог про стягнення твердої грошової суми не наведено жодного аргументу та не надано жодного доказу у підтвердження необхідності стягнення заявленого розміру аліментів, що свідчить про недоведеність цих вимог.

Тому, враховуючи те, що відповідно до положень ст. 180 СК України обов`язок Відповідача складає 50% відсотків від витрат, то обов`язок зі сплати витрат на утримання дітей наразі становить 3 196,00 гривень на місяць.

Водночас, відповідач, наразі сплачує на утримання дітей 5 000,00 грн. щомісячно, тому погоджується на зазначену суму аліментів у майбутньому, у зв`язку з чим визнає позовні вимоги частково, а саме про сплату аліментів на утримання своїх дітей у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, тобто по 2 500,00 грн. на кожного.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що відповідач на даний час є безробітним, позивачем розмір суми, яку вона просить стягнути з відповідача по справі, не обґрунтовано належними доказами. Тому просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 гривень на кожну дитину щомісячно.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_8 ». Актовий запис № 622.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вказані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , актовий запис № 69.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вказані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , актовий запис № 1104.

Як вбачається з відповіді на запит від 20.02.2024 року за № 0801-2024-0002003 з Державної Податкової служби України Головного Управління ДПС у Запорізькій області сума доходу за 1 квартал 2024 року ОСОБА_4 становить 199 959,95 гривень.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Відповідно визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення.

Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати.

При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

Держава Україна проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень даної статті СК. Зокрема ч. 3 встановлює, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років складає 3 196 гривень.

Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частиною першою ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом достовірно встановлено, що діти проживають з матір`ю ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні, батько ОСОБА_4 проживає окремо від дітей, а тому суд погоджується з позивачем про наявність правових підстав для стягнення аліментів з відповідача по справі на утримання спільних дітей, оскільки таким є його обов`язок як батька, визначений нормами ст.ст. 141, 180, 181 СК України.

Твердження представника позивача про можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 10 000 грн. на кожну дитину щомісячно, оцінюються судом критично, та ґрунтуються на власному тлумаченні позивачем норм законодавства та не відповідають встановленим судом обставинам справи, а інших належних доказів на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі, матеріали справи не містять.

Однак, враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці та оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільних дітей у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність складних життєвих обставини, які б не давали можливості відповідачу працювати, отримувати дохід і сплачувати аліменти на утримання спільних дітей.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Датою подачі позову є 23.06.2023 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дітей.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст. 180-183 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

В іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2024 року.

Суддя: Ю.Р.Піх