Провадження №: 6/755/1535/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 року матеріали цивільної справи №755/16229/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року справу за цією заявою направлено до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року матеріали цивільної справи №755/16229/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - повернуто на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року справу за цією заявою направлено до Дніпровського районного суду міста Києва.

Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року та в подальшому ухвала Печерського районного суду міста Києва від 11 червня 2024 року мотивовані тим, що з копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що місцем проживання боржника, а відтак і місцем вчинення виконавчих дій, є адреса: АДРЕСА_1 , що на думку Печерського районного суду міста Києва є достатніми відомостями для визначення підсудності даної справи.

Дану справу було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту заяви, на примусовому виконанні приватного виконавця Малкової М.В. перебуває виконавче провадження №64518040 щодо стягнення боргу із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса №1102 від 18 січня 2021 року.

Відповідно до змісту ч.2 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19.

За інформацією про виконавче провадження №64518040 виконавчий документ 13 липня 2023 року передано на виконання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Флекс Україна», де боржник отримує дохід.

Отже місцем вчинення виконавчих дій є місце отримання боржником доходу.

Місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Флекс Україна»: м.Київ, бульвар Миколи Міхновського (попередня назва бульвар Дружби народів), будинок 10 офіс 47, що відноситься до адміністративної території Печерського району міста Києва.

Таким чином, направляючи цивільну справу до Дніпровського районного суду міста Києва, Печерський районний суд міста Києва помилково виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є вказане в постанові про відкриття виконавчого провадження від 16 лютого 2021 року місце проживання боржника та не звернув уваги, що місцем вчинення виконавчих дій є місце отримання боржником доходу, про що зазначалось в ухвалах Дніпровського районного суду міста Києва.

Більше того, за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/ перебування фізичних осіб Дніпровської РДА ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 05 жовтня 1982 року по 13 липня 2021 року, вибув з проживання за цією адресою 13 липня 2021 року, причина: заява громадянина.

Вказана інформація Печерським районним судом міста Києва перевірена не була.

Таким чином, зважаючи на викладене, Дніпровському районному суду міста Києва дана заява територіально не підсудна.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

За вимог п.1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналізуючи викладені вище доводи, беручи до уваги місце вчинення виконавчих дій - за місцем отримання боржником доходу та імперативні приписи ст. 32 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, оскільки Дніпровський районний суд міста Києва позбавлений права прийняти вказану справу до свого провадження без порушення правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали цивільної справи №755/16229/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - повернути на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 15).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: