Справа № 452/4424/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" лютого 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кущ Т.М.,
при секретарі судового засідання Роман Л.І.,
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 15 червня 2017 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис №139. Позивач вказав, що сторони мають одну спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що подружні стосунки не склалися через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, відсутність взаєморозуміння між ними призводило до постійних сварок та скандалів. Вказане привело до того, що сім`я розпалась, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їх інтересам. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрат (а.с.1-2).
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 20 лютого 2024 року (а.с.16).
Позивач ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18 зворотна сторона, 19 зворотна сторона, 20 зворотна сторона), клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу, прохав позов задовольнити та провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів без його участі (а.с.9).
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.18-21), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалась. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду 25 січня 2024 року, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила та вказала, що нею визнаються позовні вимоги у повному
обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечувала проти надання строку для примирення, прохала суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів без її участі (а.с.22).
Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2017 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що 15 червня 2017 року складено відповідний актовий запис №139 (а.с.4).
Від даного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що їх сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, відсутність взаєморозуміння, а також постійні сварки та скандали. Вказане привело до того, що сім`я розпалась, сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. При цьому, сторони вважають подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,5-7,9,22).
Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надала, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечувала. Натомість, вищевзазначені обставини у справі відповідач не оспорювала, фактично їх визнала, про що зазначила в заяві по суті справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.
Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, письмово заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с.24,25).
Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідач ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (а.с.4).
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 не зверталась до суду із заявою про відновлення свого дошлюбного прізвища.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, суд в порядку ст.141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесених ним судових витрат в сумі 1073 грн. 60 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред`явленні позову до суду (а.с.3).
Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,141,206,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Зарайське Самбірського району Львівської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МВ ГУДМС України у Львівській області від 01 листопада 2013 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бабина Самбірського району Львівської області (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 15 червня 2017 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що 15 червня 2017 року складено відповідний актовий запис №139, які мають одну спільну неповнолітню дитину.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським МВ ГУДМС України у Львівській області від 01 листопада 2013 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) суму понесених судових витрат в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень 60 (шістдесяти) копійок.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ