КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року

справа № 760/16890/21

провадження № 22-ц/824/6427/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Бобко К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року, постановлене під головуванням судді Аксьонової Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2021 року до ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо подання документів для державної реєстрації права власності на нерухоме майно: квартиру, загальною площею 30,3 кв.м., житловою площею: 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно: квартиру, загальною площею 30,3 кв.м., житловою площею: 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка З.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57498694 від 07.04.2021, 11:01:41; номер запису про право власності/довірчої власності: 41363753;

- стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1362 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закритим акціонерним товариством) в особі керуючого філією «Залізничне відділення Промінвестбанку в м. Київ» Попович О. Л. та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1694, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати кредит в іноземній валюті у розмірі 65500 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11% річних зі строком дії до 24 жовтня 2016 року.

25 жовтня 2006 між банком та позивачем в забезпечення зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № 1695, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Сидоренком А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3019.

02 березня 2010 Солом`янським районним судом м. Києва (справа №2- 1508/11) було прийнято рішення, за яким позов ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 603408,08 грн та судові витрати.

17 травня 2021 року з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо, що право власності на квартиру загальною площею: 30,3 кв.м., житловою площею: 17,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі дубліката іпотечного договору №1695, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. 25 жовтня 2006 року.

Представники ТОВ «Кредитні Ініціативи» усно повідомили, що між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», був укладений договір відступлення прав вимоги. За зазначеним договором відступлення, відбулася передача права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки на користь ТОВ «Кредитні інвестиції».

02 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001509. ОСОБА_1 визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Позивач заперечує проти дій ТОВ «Кредитні ініціативи», вважає, що державна реєстрація права власності на квартиру є незаконною та такою, що проведена із порушенням встановлених чинним законодавством правил, виходячи з наступного.

Так, позивач посилається на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено відповідачем під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» без згоди власника, площа квартири не перевищувала 140 кв.м., позивач використовував квартиру як місце свого постійного проживання.

Крім того, позивачу, у порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не направлялись жодні повідомлення про необхідність усунення порушення зобов`язань та про наслідки такого неусунення - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за відповідачем права власності на предмет іпотеки. Обов`язок з надіслання вимоги може вважатися виконаним тільки в разі, коли така вимога отримана іпотекодавцем і строк її виконання обчислюється з моменту отримання такої вимоги. Таким чином, іпотекодержатель має довести не тільки факт надіслання, а також отримання вимоги.

Отже, відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи», при подачі заяви про реєстрацію права власності серед необхідного комплекту документів повинно було разом із засвідченою копією вимоги про усунення порушень надати також докази направлення та отримання такої вимоги боржником/іпотекодавцем.

Проте він не отримував жодних повідомлень та письмових вимог від відповідача в розумінні ст. 35 Закону України «Про іпотеку», згоди на відчуження предмету іпотеки він також не надавав.

Крім того, у зв`язку з тим, що на момент проведення реєстраційних дій на квартиру було накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №22093651 від 20.20.2010 року, що є перешкодою для здійснення нотаріусом, як державним реєстратором реєстраційних дій, а відповідно нотаріусом порушено п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити нове, про задоволення позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що до нового кредитора могло перейти права первісного кредитора щодо стягнення коштів на суму 605 228,08 грн. Суд першої інстанції незаконно дійшов висновку, що сума заборгованості в еквіваленті кредиту перейшла до ТОВ «Кредитні ініціативи» як до нового кредитора. Вказує, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлена заборона примусового стягнення майна без згоди власника. Зазначає, що спірна квартира підпадає під дію вказаного закону. Також звертає увагу на те, що посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 має у власності окрім іпотечного майна, ще будинок - не відповідає дійсності, оскільки будинок було реалізовано в рамках виконавчого провадження, а отримані кошти направлені на погашення заборгованості перед кредитною спілкою. Крім того, ухвала суду про забезпечення позову винесена із порушення строків, визначених ст. 153 ЦПК України, що надало відповідачу можливість вжити незаконних дій щодо продажу квартири.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що спірна квартира на момент звернення стягнення на неї у позасудовому порядку використовувалася ним як місце постійного проживання, та при цьому у нього у власності не було іншого нерухомого житлового майна. Крім того, позивачем не доведено порушення відповідачем ст.35 Закону України «Про іпотеку» щодо надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушення.

Колегія суддів повністю погодитись зі таким висновком суду не може.

Судом встановлено, що 5 жовтня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №1694, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 64500 доларів США, з встановленою процентною ставкою 11% річних та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - 24 жовтня 2016 року.

Також 25 жовтня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №1695, яким забезпечено належне виконання ОСОБА_1 вимог кредитного договору №1694 від 25 жовтня 2006 року, а також всіх додаткових угод, що укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов.

На забезпечення виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 передав в іпотеку банку належне йому на праві власності майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Солом`янського районного суд м. Києва від 02 березня 2010 року було задоволено позов ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №1694 від 25 жовтня 2006 року у розмірі 603408,08 грн та судові витрати.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає кредитний портфель та зобов`язується сплатити за нього первісному кредиторові грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених цим Договором (згідно п.п. 2.1. п. 2 Договору відступлення).

Крім того, 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ «Кредитні ініціативи» було підписано Додаток 1 Реєстр Позичальників до Договору про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №4649, в якому серед інших боржників також зазначено і зобов`язання за кредитним договором №1694 від 25.10.2006 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 , опис предмету застави та суми заборгованості у еквіваленті кредиту.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого сторони домовились, що у зв`язку з передачею (відступленням) кредитного портфелю за договором відступлення цедент, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає цесіонарію права, що передаються, та зобов`язується передати цесіонарію договори забезпечення, а цесіонарій приймає та набуває права, що передаються, та зобов`язується прийняти договори забезпечення. Цедент зобов`язується передати цесіонарію договори забезпечення у відповідності з договором відступлення.

Відтак, права вимоги за Кредитним договором №1694 від 25 жовтня 2006 року, що укладений з ОСОБА_1 , з усіма додатками та додатковими угодами перейшли до нового кредитора, а саме - до ТОВ «Кредитні ініціативи».

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №1694 від 25.10.2006 року ТОВ «Кредитні Ініціативи», реалізуючи своє право іпотекодержателя, у позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

25 березня 2021 року на підставі дубліката іпотечного договору №1695, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. 25 жовтня 2006 року за реєстровим № 3019, право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ТОВ «Кредитні Ініціативи», номер запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 41363753.

У подальшому 25 червня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу квартири №1842 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. 25.06.2021 року, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 передано у власність ОСОБА_2

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Якщо позивач (іпотекодавець) вважає порушеними свої права на предмет іпотеки (внаслідок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем), він може, з огляду на фактичні обставини, вимагати відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). Цей спосіб захисту застосовується у випадку вчинення однією із сторін правопорушення, в результаті чого порушені права та законні інтереси іншої сторони. При цьому позивач повинен довести, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено всупереч вимогам закону, тобто з порушенням прав позивача.

За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Велика Палата Верховного Суду виснувала щодо ефективних способів захисту при неодноразовому відчуженні майна. Відповідно до її висновків захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту права власника (пункти 73, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц; пункти 84, 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо подання документів для державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , а також визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2021 року.

Отже, власником майна, право власності на яке оспорюється позивачем зареєстровано за ОСОБА_2 .

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на обставини того, що спірне майно, було відчужене третій особі - ОСОБА_2 , яка не була учасником справи, відтак ТОВ «Кредитні ініціативи» не є належним відповідачем у справі, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового відмову у задоволенні позову з підстав викладених у даній постанові.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2023 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович, про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді