137/388/24

У Х В А Л А

05.06.2024 с-ще Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 до суду із зазначеним позовом звернувся представник позивача, а справа була призначена до судового розгляду.

16.04.2024 судове засідання було відкладено за клопотанням відповідача (а.с. 60).

17.05.2024 представником позивача ОСОБА_2 (котра представляє інтереси позивача на підставі довіреності від 07.12.2023 (а.с. 80) надіслано через систему «Електронний суд» заяву, відповідно до якої остання просить закрити провадження у справі за позовом до ОСОБА_1 у звязку з відсутністю предмету спору (п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України). Також із посиланням на ч. 2 ст. 255 ЦПК України, просить повернути із державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Розгляд цієї заяви просила проводити без представника позивача (а.с. 78 зв.).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином (а.с. 77).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Тобто, на час звернення позивача до суду між сторонами існував спір щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість.

У Постанові по справі № 638/3792/20 від 20.09.2021 Верховний Суд зазначив, що суд закриває провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, оскільки на момент пред`явлення позову товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (25.03.2024) була наявна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто предмет спору був присутній, то і підстави для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмету спору згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні. До того ж, згідно з прохальною частиною заяви про закриття провадження, представник позивача просить закрити провадження у справі, але не зазначає підстави закриття.

Одночасно у даній справі наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1ст. 255 ЦПК України, оскільки позивач фактично відмовився від позовних вимог до ОСОБА_1 (а.с. 78).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відмову позивача від позову слід приняти, а клопотання представника позивача про закриття провадження у справі з підстави відсутності предмета спору не підлягає задоволенню та вважає за можливе закрити провадження у справі відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Частиною 2 ст. 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, враховуючи, що провадження у справі було відкрито за наявності предмету спору, судом прийнято відмову представника позивача від позову, відтак судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 247, 255, 256, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову представника позивача ОСОБА_2 від позову.

Провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 в частині повернення позивачу з державного бюджету 3028,00 грн., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя:П. В. Гопкін