Дата документу 16.09.2024
Справа № 334/6421/24
Провадження № 2/334/2691/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

за участі секретаря судового засідання Алєйнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду 08.08.2024 року надійшла позовна заява від ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданого позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено про те, що 02.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №498816. В рамках вказаного договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором.

24.01.2024 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2401-24, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "ЄАПБ" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" - додаток № 1 до договору факторингу №2401-24 від 24.01.2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31560,41 грн., з яких: - 13141,42 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 18418,99 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Згідно з умовами кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором № 498816 від 02.02.2021 року.

В подальшому, 05.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «ЦФР») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачу кредит.

27.01.2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127 за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками, в тому числі й до ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та «ФК «ЦФР» - додаток № 1 до договору про відступлення прав вимоги № 20230127 від 27.01.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23653,72 грн., з яких: - 15525,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1870,08 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; - 6258,61 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 55214,13 грн. разом з понесеними судовими витратами.

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомляв.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 13.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.

Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись.

У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 02 лютого 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 498816, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кредит у розмірі 18750 грн. строком на 1095 днів до 02.02.2024 року із відсотковою ставною за перший день кредиту 25%, за усі наступні дні 85%. Того ж дня відповідачем було підписано заяву-анкету про наданням ним усієї потрібної для надання кредитних коштів особистої інформації, заявиприєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слон кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів та паспорт споживчого кредиту.

Заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 30.06.2024 року становить 31560 грн. 41 коп., з яких: 13141 грн. 42 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18418 грн. 99 коп. сума заборгованості за відсотками, що зазначено розрахунком заборгованості, складеним представником ТОВ «ФК «ЄАПБ».

24.01.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклало з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» договір факторингу № 2401-24, внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрах боржників.

З витягу з Реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту № 498816 від 02.02.2021 року в сумі 31560 грн. 41 коп., з яких: 13141 грн. 42 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18418 грн. 99 коп. сума заборгованості за відсотками.

Крім того, судом встановлено, що 05.04.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надало відповідачу кредит у розмірі 19550 грн. 00 коп. строком 42 місяців.

Відповідно до розрахунку заборгованості, сума заборгованості за вказаним вище договором становить 23653.72 грн., з яких 15525 грн. 03 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1870 грн. 08 коп. сума заборгованості за відсотками, 6258 грн. 61 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками.

27.01.2023 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127 за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.

З витягу з Реєстру боржників до вказаного вище договору відступлення прав вимоги вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість відповідача за кредитним договором № від 05.04.2021 року в сумі 40242 грн. 64 коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 23653.72 грн., з яких 15525 грн. 03 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1870 грн. 08 коп. сума заборгованості за відсотками, 6258 грн. 61 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію платності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 02.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №498816, який власноручно підписаний сторонами. Проте, в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження факту надання кредитних коштів позичальнику, на виконання умов Договору.

При дослідженні обставин справи в частині виникнення та, відповідно, обґрунтованості вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 498816 судом з`ясовано, що позивачем до суду не надано розрахунок заборгованості, який був складений первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».

Також не містять матеріали справи банківської виписки руху коштів по рахунку відповідача, яка могла б бути належним та допустимим доказом на підтвердження обставин надання останньому кредитних коштів на визначених Договором умовах, а також порушення позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення грошових коштів та процентів за користування ними та, як наслідок, виникнення заборгованості, яка підлягає до стягнення на користь кредитора.

Натомість, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором складений після відступлення ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» та не містить відомостей про надання на виконання умов договору грошових коштів відповідачу, їх отримання позичальником та неповернення у строки, визначені сторонами у договорі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 травня 2021 року за результатами розгляду цивільної справи № 554/4300/16-ц сформулював правову позицію про те, що за своїм змістом саме банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто, виписки за картковими рахунками є належними доказами виконання кредитором свого обов`язку щодо передачі грошових коштів позичальнику на виконання умов договору кредитування, а також, у подальшому, підтвердженням прострочення виконання обов`язків з боку позичальника щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування ними.

Проте, проаналізувавши сукупність доказів, наданих у справі, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПВ» за кредитним договором № від 05.04.2021 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач довів належними та допустимими доказами наявність у нього право грошової вимоги до відповідача в обсязі заявлених вимог, а останній свого обов`язку доказування не виконав та не надав до суду доказів, які б спростували твердження позивача.

Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору № 498816 від 02.02.2021 року в розмірі 31560,41 грн. з боку відповідача, та, як наслідок, відсутність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові в цій частині. Водночас, в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 05.04.2021 року в розмірі 23653,72 грн. суд вважає за можливим їх задоволення.

Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню у розмірі 23653,72 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 75794 від 26.07.2024 року, позивачем при зверненні до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривні, який, відповідно до ст.141 ЦПК України, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1297 гривень 19 копійок, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б.30, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, рахунок IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк», заборгованість в сумі 23653 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят три) гривень 72 копійок за кредитним договором № від 05.04.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б.30, ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, рахунок IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1297 (одна тисяча двісті дев`яноста сім) гривень 19 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Гнатюк