ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

05 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/3239/23

Провадження № 22-ц/4820/1684/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника позивача адвоката Поляк М.В.,

представника відповідача адвоката Вонсович О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання припиненою іпотеки, вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на додаткове рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26 червня 2024 року, суддя Кульбаба А.В.,

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», (далі Банк), про визнання припиненою іпотеки, вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно та вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.05.2024 року позов задоволено. Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором №HMJ0GI від 13 березня 2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В., зареєстрований у реєстрі за №711. Вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 6779341, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, зареєстровано: 13.03.2008 року приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В., підстава обтяження: договір іпотеки, 710, 13.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 . Вилучено з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку: реєстраційний номер обтяження: 67779424, тип обтяження: іпотека, зареєстровано: 13.03.2008 року реєстратором: приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В., підстава обтяження: договір іпотеки, 710, 13.08.2008 року, приватний нотаріус Ярмолинецького районного нотаріального округу Стожик Н.В., об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 , розмір основного зобов`язання: 80000 грн.; строк виконання: 13.03.2023 року.

Додатковим рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26.06.2024 року стягнуто з Банку на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.09.2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Додаткове рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 26.06.2024 року змінено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 12000 грн. В решті рішення суду залишено без змін.

12.09.2024 року, до закінчення судових дебатів, представником ОСОБА_1 адвокатом Поляк М.В. подано заяву про намір подати докази на понесення витрат на правничу допомогу. Того ж дня до суду надійшло клопотання про долучення доказів до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 11360 грн.

У письмовому клопотанні представник Банку адвокат Вонсович О.А., вказавши на необґрунтованість та неспівмірність заявлених витрат, відсутність подання заявником попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат та доказів понесення витрат у даній справі просила в задоволенні заяви відмовити, або зменшити розмір відшкодування.

В суді адвокат Поляк М.В. заяву підтримала.

Адвокат Вонсович О.А. в судовому засіданні проти заяви заперечила.

Заслухавши учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про необхідність часткового задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18).

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 16.11.2023 року, звіту про надані послуги ОСОБА_1 , підписаних останнім та АО «Поляк і партнери», сторонами погоджено, що клієнту надано правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 11360 грн. Відповідно до копій квитанцій до прибуткових касових ордерів №03/09/24 від 03.09.2024 року на суму 5000 грн. та №12/09/24 від 12.09.2024 року на суму 6360 грн., відповідний гонорар позивачем було сплачено.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження №12-171гс19).

З урахуванням клопотання представника Банку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на складність справи, зокрема, складність застосування норм права при складенні відзиву на апеляційну скаргу у даній справі, яка була подана адвокатом АО «Поляк і партнери» Поляком П.П., враховуючи тривалість судового засідання, яке відбулося з участю адвоката АО «Поляк і партнери» Поляк М.В. 12.09.2024 року, тривалістю 52 хв., колегія суддів вважає, що розмір правничої допомоги, заявленої позивачем до відшкодування в сумі 11360 грн. є завищеним, не в повній мірі відповідає об`єму фактично наданої адвокатом клієнту правової допомоги та підлягає зменшенню до 7000 грн.

Оскільки під час ухвалення постанови Хмельницького апеляційного суду від 12.09.2024 року в даній справі не було вирішено питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, заяву адвоката АО «Поляк і партнери» Поляк М.В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу слід визнати частково обґрунтованою та стягнути з Банку на користь ОСОБА_1 7000 грн. судових витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Доводи Банку щодо ненадання заявником при поданні відзиву на апеляційну скаргу попереднього розрахунку судових витрат щодо надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції колегія суддів до уваги не приймає, оскільки згідно з положеннями ст. 134 ЦПК України відмова у відшкодуванні відповідних судових витрат при ненаданні їх попереднього розрахунку є правом, а не обов`язком суду.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Поляк Марії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 7000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 06 листопада 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова