єдиний унікальний номер справи 546/894/24
номер провадження 2-о/546/36/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною вище заявою, у якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя вона склала заповіт, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповідає ОСОБА_1 , 1964 року народження, та ОСОБА_4 , 1954 року народження, порівну. 06 березня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_3 . Вивчивши гадані документи, було встановлено, що у Решетилівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справ після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Спадщину після неї за заповітом прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Заяви від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Було встановлено, що у правовстановлюючих документах на будинок, виданих державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. 17.02.2000 за реєстровими номерами 457, 458 зазначено власника « ОСОБА_3 », спадщина ж відкрилася після ОСОБА_3 . Також не підтверджується родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як між сином та матір`ю, через різне написання їх прізвищ. В свідоцтві про народження заявника зазначено його прізвище, ім`я по батькові « ОСОБА_1 », батько - « ОСОБА_5 », мати « ОСОБА_3 ». В заповіті, посвідченому Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 13.02.2015 прізвище спадкоємця зазначено як « ОСОБА_6 », згідно паспорта прізвище заявника « ОСОБА_7 ». Таким чином не підтверджується належність майна спадкодавцю, належність заповіту ОСОБА_1 та родинний зв`язок між спадкоємцем та спадкодавцем. Тому заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлої ОСОБА_3 у зв`язку з поданням невідповідного документу свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, відсутністю родинного зв`язку між спадкоємцем і спадкодавцем та невірним написанням у заповіті прізвища спадкоємця.

Заявник зазначає, що у свідоцтві про народження його сестри ОСОБА_4 зазначено її прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_8 », батько - « ОСОБА_5 », мати « ОСОБА_3 ». ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті заведена спадкова справа за №187/2023. Спадщину після неї прийняв її син ОСОБА_2 . Так само у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвищ у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючих документах на будинок племіннику заявника ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав.

Встановлення вищезазначених фактів необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просив встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 по реєстру на частину житлового будинку та свідоцтва про право на спадщину за № НОМЕР_2 по реєстру на частину жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт належності ОСОБА_1 заповіту, посвідченого Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 13.02.2015 за реєстровим № 8, як спадкоємцю ОСОБА_3 ; встановити факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю заявника ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 03 вересня 2024 року у справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 02 жовтня 2024 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 не з`явилися, до суду надіслали заяви про проведення судового засідання за їх відсутності. Крім того представник заявника ОСОБА_9 просив виправити помилково зазначений номер свідоцтва про право власності з 157 на 457 (а. с. 20, 22).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву у якій просив провести судове засідання за його відсутності, обставини, викладені у заяві підтвердив та просив їх задовольнити (а. с. 23).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За положеннями ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктами 1 та 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що згідно паспорту серії НОМЕР_3 , прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_1 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області, батьком зазначений ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_3 (а. с. 16).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області народилася ОСОБА_8 , батьком якої зазначений ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_3 (а. с. 17).

Тобто, у вказаних свідоцтвах про народження прізвище батьків різняться у написанні, а саме: « ОСОБА_7 » - у свідоцтві про народження ОСОБА_1 та « ОСОБА_6 » - у свідоцтві про народження ОСОБА_1 .

Як установлено з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 та копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 ОСОБА_10 (після одруження ОСОБА_6 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 21).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з частини жилого будинку та відповідної частини господарчих будівель , які знаходяться в АДРЕСА_2 (а. с. 15).

Згідно копії свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М., ОСОБА_3 , яка проживає в АДРЕСА_2 , яка є дружиною ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , належить право власності на частину, тобто половину у спільному сумісному майні, набутому подружжям під час шлюбу. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з частини жилого будинку та відповідної частини господарчих будівель, які знаходяться в АДРЕСА_2 (а. с. 14).

Як установлено з копії заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №8, посвідченого секретарем виконкому Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області Щербак С.Т., ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_8 , виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 16.09.2002, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області, що проживає в АДРЕСА_2 , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 , 1964 року народження, та ОСОБА_4 , 1954 року народження, порівну(а. с. 13).

Отже, судом установлено, що власником жилого будинку з господарчими будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_2 , на час смерті була ОСОБА_3 , прізвище якої у правовстановлюючих документах, заповіті та свідоцтві зазначається по різному: « ОСОБА_6 » або « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 (а. с. 11).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 (а. с. 12).

06 березня 2024 року постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_3 , у зв`язку з поданням невідповідного документу - свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, відсутністю родинного зв`язку між спадкоємцем і спадкодавцем та невірним написанням у заповіті прізвища спадкоємця (а. с. 9).

23 серпня 2024 року постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після ОСОБА_3 , але не фоормила своїх спадкових справ, у зв`язку з невідповідністю написання прізвищ у документах - свідоцтві про право власності, свідоцтві про право на спадщину на житловий будинок та у свідоцтві про смерть спадкодавця (а. с. 10).

Таким чином заявник ОСОБА_1 позбавлений можливості в позасудовому порядку вирішити питання належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та встановити факт родинних відносин.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Суд не вправі відмовляти в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено про те, що інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У цьому ж листі Верховний Суд України зазначив таке: факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб…

Незважаючи на різницю у написанні прізвища факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 достеменно підтверджується дослідженими доказами, з яких установлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши докази по справі, суд вважає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносинобґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та тягне за собою виникнення майнових прав на належне оформлення спадкових прав.

З огляду на положення частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 81, 247, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносин.

Встановити факт належності ОСОБА_3 свідоцтва про право власності за № 457 по реєстру на частину житлового будинку та господарчих будівель та свідоцтва про право на спадщину по реєстру № 458 на частину жилого будинку та господарчих будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Заявник ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 .

Представник заявника - ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_13 .

Суддя Ю. В. Зіненко