21 лютого 2024 року місто Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошову суму боргу за Договором позики від 29 грудня 2021 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Сивоглаз С.С., в розмірі 46 004 грн. 00 коп., з яких 43 400 грн. 00 коп. сума боргу та 2 604 грн. 00 коп. три відсотки річних за два роки.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2021 року між ним та відповідачем було укладено Договір позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом Сивоглаз С.С. та зареєстрований 29 грудня 2021 року у відповідному реєстрі за № 1901. Згідно умов Договору він передав для відповідача грошові кошти в сумі 43 400 грн. 00 коп., а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути таку ж саму суму грошових коштів без сплати процентів за користування грошовими коштами в строк до 11 січня 2022 року. Грошові кошти, які є предметом договору, були передані ним та одержані відповідачем до підписання цього договору. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Для повернення коштів до нотаріальної контори в обумовлені строки не з`явився, в тому числі ігнорує зустрічі з ним щодо вирішення питання повернення позичених грошових коштів.
Також, ним через нотаріуса Сивоглаз С.С., яка посвідчувала вищевказаний договір, вживались заходи щодо виклику відповідача до нотаріальної контори для зобов`язання виконання боржником взятих на себе зобов`язань. 03 квітня 2023 року приватний нотаріус Сивоглаз С.С. направляла на адресу відповідача відповідну заяву щодо його зобов`язань за вищевказаним договором позики, проте від отримання листа відповідач навмисно ухилився, щоб не представилось можливими стягнути з нього позичені кошти, за участі нотаріуса, в порядку передбаченим договором.
07 вересня 2023 року, після ігнорування відповідачем заяви приватного нотаріуса щодо виконання взятих на себе зобов`язань згідно договору, приватний нотаріус Сивоглаз С.С. була вимушена винести Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у якій повідомила йому, що вона не має змоги стягнути з позичальника обумовлені Договором позики грошей кошти, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат».
Крім направлення листа від нотаріуса, ним також додатково вживались заходи щодо відповідача з приводу виконання ним вищевказаних взятих зобов`язань. Він телефонував до відповідача протягом всього цього часу більше ніж тридцять разів. Спочатку відповідач обіцяв йому, що кошти поверне, однак в призначені строки своїх обіцянок не виконував. В подальшому перестав брати від нього телефон, а згодом взагалі заблокував його у своєму мобільному телефоні, щоб він не мав змоги до нього додзвонитись.
Останнього разу, через те, що відповідач ігнорує його телефонні дзвінки, в тому числі ігнорує листи від нотаріуса, він був вимушений направити для відповідача Претензію від 08 грудня 2023 року, у якій повідомив про те, що ним на адресу Рівненського міського суду Рівненської області подається позовна заява щодо стягнення з нього вищевказаного боргу та трьох процентів річних. У даній претензії він в тому числі запропонував відповідачу виконати добровільно взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором. Відповіді від ОСОБА_2 щодо надісланої претензії на момент подання до суду даного позову він так і не отримував. В зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на його користь 46 004 грн. 00 коп., з яких 43 400 грн. сума боргу за Договором та 2 604 грн. 00 коп. три відсотки річних за два роки від дати підписання договору.
У судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення. 26 січня 2024 року позивач подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду, враховуючи, що його місце проживання невідоме, був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 29 грудня 2021 року між позивачем, як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено Договір позики грошей (надалі Договір), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз С.С., реєстровий номер 1901, відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти у сумі 43 400 гривень, а останній зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів без сплатити процентів користування грошовими коштами.
Пунктом 2 Договору передбачено, що грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору.
Пунктами 3 та 4 Договору передбачено, що зазначену вище суму грошей позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві готівкою в строк до 11 січня 2022 року. Про виконання цього зобов`язання позикодавець повинен видати письмову розписку позичальнику про підтвердження цього факту, що відповідає вимогам ст. 545 Цивільного Кодексу України, та повернути йому борговий документ (цей договір позики). Повернення позичених грошей має бути здійснено в приміщенні нотаріальної контори за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Ольги, 3.
Відповідно до пунктів 6 та 7 Договору передбачено, що якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, тобто несплачену у строк суму основного боргу та три проценти річних від простроченої суми.
В разі неповернення позичальником свого зобов`язання по поверненню позиченої суми в строки, вказані в п. 3 цього договору, позикодавець вправі пред`явити цей договір до стягнення в примусовому порядку, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса на підставі п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вчинення виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою КМУ від 29.06.99 р. № 1172. Документом, що підтверджує безспірність заборгованості позичальника та встановлює прострочення виконання цього зобов`язання, разом з цим договором за домовленістю сторін буде вважатися заява, передана позикодавцем позичальнику у порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат», позитивну відповідь на яку зі сторони позичальника не буде одержано у строки встановлені позикодавцем у цій заяві, або не будуть сплачені позичені гроші у цей строк. У разі примусового стягнення за цим договором позикодавець має право на одержання суми затрат, пов`язаних з примусовим виконанням.
07 вересня 2023 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз С.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у вчиненні виконавчого напису на Договорі позики грошей. В постанові зокрема зазначено, що ОСОБА_1 не було подано документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
08 грудня 2023 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою погасити заборгованість за Договором, що підтверджується описом цінного листа та фіскальним чеком АТ «Укрпошта».
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Поняття договору позики визначено статтею 1046 ЦК України, згідно з якою одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України , якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 29 грудня 2021 року між сторонами було укладено Договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз С.С., реєстровий номер 1901, відповідно до якого позивач передав у власність відповідача до підписання Договору грошові кошти у сумі 43 400 гривень, а останній зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів без сплатити процентів користування грошовими коштами до 11 січня 2022 року.
Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, кошти не повернув. У матеріалах справи будь-які докази, які підтверджували б повернення відповідачем позики, відсутні.
Вказане свідчить про порушення відповідачем умов вказаного договору, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у сумі 43 400 грн. 00 коп.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення трьох процентів річних в сумі 2 604 грн. 00 коп., які позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, суд враховує, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України №2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 наступного змісту:
«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
За таких обставин, позов слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики грошей від 29 грудня 2021 року в розмірі 43 550 (сорок три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп., з яких 43 400 грн. 00 коп. сума боргу та 150 грн. 00 коп. три відсотки річних.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 016 (одна тисяча шістнадцять) грн. 33 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 21 лютого 2024 року.
Суддя О.О. Першко