Провадження №2/523/5510/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторінцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

19 серпня 2024 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє її представниця адвокат Ганчева М.А., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем, який є громадянином Південно-Африканської республіки в районній раді Монзе у Замбії, проживали разом за місцем реєстрації позивачки у АР Крим, проте останні 11 років сторони припинили підтримувати подружні стосунки, спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя і сімейні цінності, через постійні сварки, тому на думку позивачки, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, спільних дітей від шлюбу немає, проте відповідач відмовляється від необхідності офіційного розірвання шлюбу.

22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином.

16 вересня 2024 року представниця позивачки адвокат Ганчева М.А. надала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачки та підтримання позовних вимог, в якій також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України, оскільки останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України він вважається повідомленим належним чином.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку,що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Позивачка та відповідач, який є громадянином Південно-Африканської республіки, зареєстрували шлюб 05 травня 2002 року у районній раді Монзе в м. Замбії.

Від спільного проживання за час шлюбу у подружжя дітей немає.

Причинами розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і сімейні цінності, через постійні сварки між ними, у зв`язку з чим сторони припинили підтримувати подружні стосунки, том на даний час сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з ч. 1ст. 60 Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

В свою чергу ст. 63 Закону передбачає - припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону особистим законом позивачки вважається право України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону суди України розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо дія чи подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Отже, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст. 16 Закону України „Про міжнародне приватне право).

Оскільки подружжя мало в Україні спільне місце проживання також місце проживання одного з подружжя на час розлучення є на території України - то розірвання шлюбу може провадитись за законодавством України.

Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 05 травня 2002 року у районній раді Монзе в м.Замбії, між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянином Південно-Африканської республіки, останнє відоме місце проживання на території України: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - розірвати.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 26 вересня 2024 року.

Суддя