Провадження № 2/127/2180/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача: адвоката Андрощука О.І., адвоката Кундеуса С.І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників відповідача: адвоката Шеремет Г.А., адвоката Виноградського А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права приватної власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права приватної власності на майно. Позов мотивовано тим, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 18 травня 2016 року почали жити однією сім`єю без реєстрації шлюб, з того часу після освідчення позивач став проживати разом з дітьми від першого шлюбу у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом позивач та діти зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи за цією ж адресою. Сім`я складалася з п`яти осіб: позивач, відповідач, донька відповідача від першого шлюбу ОСОБА_3 , 2003 р.н., та діти позивача від першого шлюбу донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На той час позивач у шлюбі не перебував. Попередній шлюб позивача був розірваний за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.02.2016 по справі №135/48/16-ц. Як на підтвердження проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом періоду з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року позивач посилається на наступні факти та обставини. Так, протягом зазначеного періоду позивач, відповідач та діти постійно проживали разом у квартирі відповідача, що підтверджується: довідкою Управління соціального захисту населення (правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради №836 від 10.04.2023 року, у якій зазначається, що ОСОБА_1 , його донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) як внутрішньо переміщені особи та отримують допомогу за адресою: АДРЕСА_1 з 27.09.2016 року; довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб №, №509623769 та №509623770 від 27.09.2016, що були видані Управлінням соціального захисту населення (правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради Левінському І.І. та його дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; фотознімками, що були зроблені протягом зазначеного періоду в квартирі за вказаною адресою; показаннями свідків щодо факту постійного проживання сторін однією сім`єю у вказаній квартирі.

Позивач зазначає, що протягом зазначеного періоду сторони вели спільне господарство, спільний побут, спільно харчувалися, надавали один одному та дітям взаємну допомогу, мали спільний бюджет, розподіляли між собою взаємні сімейні права та обов`язки, притаманні подружжю, разом вирішували сімейні питання. Як вказує позивач, він весь цей час передусім займався підприємницькою діяльністю, результати якої забезпечували матеріальне благополуччя сім`ї, займався ремонтом та благоустроєм квартири і нежитлового приміщення, яке використовується під ветеринарну клініку, організовував сімейне дозвілля та відпочинок тощо. Також позивач завжди був представником сім`ї на зборах мешканців будинку чи в спілкуванні з старшим по будинку з питань загальнобудинкового благоустрою, капітальних та поточних ремонтів тощо, фінансував відповідні заходи. У той же час відповідач вела домашнє господарство, готувала їжу, в статусі матері постійно спілкувалась з вчителями та педагогами дітей у загальноосвітній та музичній школах, водила дітей в школу та приймала участь у різноманітних заходах, що проводились учбовими закладами. У 2017 року відповідач ОСОБА_2 перебувала разом із донькою позивача - Оксаною в обласній дитячій лікарні, де дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні. Важливі питання життя та розвитку сім`ї, зокрема щодо утримання, виховання, розвитку та навчання дітей, придбання нерухомості та інших коштовних речей тощо обговорювались та вирішувались сторонами спільно. Спільні витрати на потреби сім`ї, у тому числі побутові, купівлю одежі, продуктів, побутової техніки тощо, оплату житлово-комунальних та інших послуг з травня 2016 року по листопад 2019 року здійснювалися за рахунок коштів, які заробляв позивач. Його заробіток взагалі був єдиним джерелом матеріального забезпечення сім`ї, так як відповідач у цей період не працювала, інших джерел доходів не мала. З грудня 2019 року спільні витрати здійснювались також за кошти від доходу відповідача.

2017 року позивач за особистими заощадженнями, які отримувались як від проведення підприємницької діяльності, так і від запозичень батька, придбав нежитлове приміщення, в підвалі багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , з метою використання цього приміщення під ветеринарну клініку для здійснення ним підприємницької діяльності, яка забезпечувала б постійний дохід для належного матеріального забезпечення сім`ї. Покупцем при укладанні договору купівлі-продажу цього приміщення у відповідних документах було вирішено зазначити когось одного, а саме відповідача. З часом відносини сторін погіршились, спільне проживання припинено.

05.04.2023 позивач отримав поштою від відповідача письмову вимогу від 28.03.2023 про звільнення нежитлового приміщення №146 в підвалі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 у зв`язку з наміром відповідача продати цей об`єкт нерухомості. Натомість позивач заперечує, що відповідач є титульним власником приміщення.

З огляду на викладене, позивач просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом періоду з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року, а також визнати на праві приватної власності нежитлове приміщення в підвалі багатоквартирного будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 65,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 за ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні (т. №1 а.с. 60).

17.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №56412), поданий відповідачем ОСОБА_2 , згідно якого відповідач не визнає заявлені позовні вимоги та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення, з наступних підстав.Відповідач ОСОБА_2 вказує, що з 26.04.2002 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_7 матеріально забезпечував ОСОБА_2 , працював лікарем, подружжя мало заощадження. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом відповідач успадкувала трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 , в якій мешкає, та інше майно, яке було спільною власністю подружжя. Відповідач зазначила, що закінчила факультет практичної психології Вінницького обласного інституту післядипломної освіти педагогічних працівників та має кваліфікацію практичного психолога. З позивачем відповідач познайомилася у травні 2016 року та з травня 2016 року сторони стали зустрічатися як чоловік та жінка. На прохання ОСОБА_1 відповідач з осені 2016 року зареєструвала його разом з дітьми як внутрішньопереміщених осіб у належній їй квартирі, однак фактично у квартирі вони не мешкали. Наприкінці грудня 2016 року за згодою відповідача позивач ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми переїхав проживати до належної відповідачці квартири АДРЕСА_5 . При цьому відповідач вказала, що не мала на меті створення з ОСОБА_1 сім`ї, а пустила його жити з дружніх з ним стосунків, допомагала йому пристосуватися до міста Вінниці та брала участь у житті його дітей як психолог. Відповідач зазначає, що за весь час їх проживання з грудня 2016 року по червень 2021 року у них не було ні ведення спільного господарства та ні єдиного бюджету, а також не було сім`ї. Кожен мав свої гроші, які витрачав на себе, позивач ОСОБА_1 самостійно готував їжу для себе та дітей. На момент знайомства з ОСОБА_1 відповідач офіційно не працювала, проте практикувала психологію та мала клієнтів. Відповідач ніколи не перебувала на матеріальному забезпеченні позивача ОСОБА_1 , окрім періоду після укладення шлюбу з 15.07.2021 до припинення шлюбних стосунків наприкінці лютого 2023 року. Як вважає відповідач, спільне проживання позивача ОСОБА_1 в належній відповідачці квартирі з дітьми не підтверджує наявності сім`ї, відповідач вказує, що у них не було спільного бюджету та ведення спільного побуту до реєстрації з ним шлюбу. Також відповідач зауважує, що у наданих позивачем актах обстеження матеріально-побутових умов станом на 14.11.2016, станом на 21.11.2016, станом на 28.03.2017, станом на 27.09.2017, станом на 05.04.2018, станом від 16.04.2019, станом від 04.11.2019 ОСОБА_2 не визначено як члена сім`ї, натомість за змістом акту від 21.11.2016 у розділі V «Відомості про майно» зазначено, що сім`я ОСОБА_1 винаймає житло, а змістом акту від 28.03.2017 у розділі V «Відомості про майно», зазначена ОСОБА_2 (знайомі), за змістом акту від 27.09.2017 у розділі V «Відомості про майно» зазначено, що проживають у знайомих. Аналогічне зазначено в акті від 05.04.2018 року, в акті від 16.04.2019 року, в акті від 04.11.2019 року. Так, відповідач вважає, що надані позивачем ОСОБА_1 докази підтверджують, що його сім`я проживала у відповідача, але не підтверджують наявність між ними сімейних або фактичних шлюбних стосунків.

Надані позивачем фотографії перебування на відпочинку в Єгипті разом з його дітьми вказують на сумісний відпочинок, при цьому відповідач з власних коштів оплачувала своє перебування з ОСОБА_8 на відпочинку. Інші фотографії, надані позивачем, підтверджують моє спілкування з його дітьми та батьками, але не підтверджують наявність сім`ї з ним, ведення господарства або спільного бюджету.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що він займався ремонтом у квартирі, однак це не відповідає дійсності та не підтверджено доказами. Також позивач зазначав, що з травня 2016 року по листопад 2019 року побутові витрати, купівля одягу, продуктів, побутової техніки, оплата житлово-комунальних та інших послуг здійснювалися ним за рахунок коштів, які заробляв він, проте зазначене також не відповідає дійсності та не доводиться належними та допустимими доказами. Всі комунальні платежі за квартиру та нежитлове приміщення вносилися завжди відповідачкою, оскільки тягар утримання власності лежить на його власнику.

В січні 2021 року відповідач побачила переписку ОСОБА_1 з іншою жінкою якій він освідчувався в почуттях, що також підтверджує відсутність сім`ї між ними, оскільки ОСОБА_1 вів своє приватне життя.

Відповідач зауважила, що в період проживання ОСОБА_1 у належній відповідачці квартирі сторони не розподіляли сімейні права та обов`язки, ніколи не визначали обсяг таких прав та обов`язків, що притаманно подружжю, оскільки сім`ї у них не було.

15.07.2021 між сторонами було укладено шлюб, однак наприкинці 2023 сімейні стосунки між ними припинено, відповідачкою подано позовну заяву про розірвання шлюбу.

Щодо придбання нежитлового приміщення відповідач вказала, що у неї були особисті заощадження після смерті чоловіка, тому вона вирішила купити нерухомість для себе, оскільки хотіла мати свій кабінет психолога. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 червня 2017 р., який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. та зареєстровано у реєстрі за №2702, відповідач купила нежитлове приміщення №146, в підвалі багатоквартирного будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 65,2 кв.м. За змістом договору купівлі-продажу вартість придбання нерухомого майна була занижена та складала 90000 грн, але в дійсності вартість нерухомого майна складала більшу суму, яку відповідач сплатила продавцям майна. Нежитлове приміщення №146 в підвалі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 у місці Вінниця було придбано нею за власні кошти, тому є особистою приватною власністю дружини, оскільки майно, набуте жінкою до шлюбу. Так, згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.06.2017 р. №89815927 право власності на придбане нежитлове приміщення зареєстроване за ОСОБА_2 . 16.06.2017. Відповідач зазначає, що надана нотаріусу заява в якій зазначено, що саме відповідач сплачує особисті кошти за придбання нерухомого майна, вказує на те, що нежитлове приміщення АДРЕСА_6 не належить ОСОБА_1 .

В подальшому ОСОБА_2 дозволила позивачу ОСОБА_1 користуватися цим приміщенням, створити там ветеринарну аптеку та лікарню для лікування тварин «Клініка Леопольд», оскільки він просив у неї це приміщення для організації своєї підприємницької діяльності, обіцяв сплачувати їй грошові кошти за користуванням приміщенням зі свого прибутку від підприємницької діяльності. У вказаному нежитловому приміщенні позивач робив пристосування під свою діяльність з надання ветеринарних послуг. Всі елементи пластикових конструкцій, що були встановлені, можуть бути демонтовані позивачем та залишені у його власності. Договір купівлі-продажу №2 від 07.07.2017 про придбання металопластикової конструкції в господарській діяльності ветлікарні «Леопольд» було укладено для підприємницької діяльності самого позивача, при цьому як вважає відповідач такий договір жодним чином не підтверджує його право власності на нежитлове приміщення.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що у 2017 році він за особистими заощадженнями, які отримувалися від проведення підприємницької діяльності та запозичень його батька, придбав нежитлове приміщення в підвалі багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 з метою використання цього приміщення під ветеринарну клініку для здійснення підприємницької діяльності, однак наданими до матеріалів позову документами щодо отриманих доходів від підприємницької діяльності позивача ОСОБА_1 не підтверджується оплата за придбане приміщення саме ним, як фізичною особою-підприємцем, або за рахунок запозичень у його батька. Зазначене не міститься у тексті договору купівлі-продажу від 16.06.2017 року за реєстровим №2702. Позивач ОСОБА_1 не надав належних, допустимих, достовірних доказів, щодо придбання ним нерухомого майна за договором купівлі-продажу від 16.06.2017 року за реєстровим №2702 за рахунок грошей від підприємницької діяльності або запозичень від свого батька.

Разом з тим, саме ОСОБА_2 сплатила гроші за придбання нежитлового приміщення №146 в підвалі багатоквартирного житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується текстом самого договору купівлі-продажу та заявою до нотаріуса, що також може бути підтверджено показаннями свідків.

Позивачем надано Консультаційний висновок №ІК-18 оцінювача ОСОБА_9 експерта відділу оцінки майна та судових експертиз Вінницької торгово-промислової палати, у якому ним визначена середня ринкова вартість нежитлового приміщення АДРЕСА_6 загальною площею 65,2 кв.м. На дату дослідження 12.06.2023 року вартість приміщення складає 2385000 грн. Зазначене підтверджує те, що вартість майна за договором від 16.06.2017 року була меншою за ту, яку я реально сплатила продавцю, а саме 28000 доларів США.

Зауважила, що підприємницька діяльність з надання ветеринарних послуг потребує визначення адреси місця надання цієї діяльності та наявності на праві власності або користування приміщення. Іншого приміщення у ОСОБА_1 немає, тому він намагається безпідставно встановити право власності на зазначене приміщення за собою для продовження здійснення підприємницької діяльності. Відповідач вказує, що є дійсним і одноосібним власником приміщення, оскільки сплачувала саме особисті кошти на придбання нежитлового приміщення №146 в підвалі багатоквартирного житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо позивача ОСОБА_1 підтверджують здійснення ним підприємницької діяльності та отримання доходу, без зазначення ним витрат, але не підтверджують проведення ним оплати за придбання нежитлового приміщення №146 в підвалі багатоквартирного житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за рахунок підприємницької діяльності.

Крім того, на утриманні у ОСОБА_1 перебувало двоє дітей його доходи могли забезпечити мінімальні потреби, що свідчить про неможливість придбання ним нерухомого майна.

Надані позивачем письмові докази не містять інформації щодо перерахування отриманого доходу від підприємницької діяльності на придбання спірного приміщення. Також не підтверджується придбання спірного нежитлового приміщення ОСОБА_1 .

Зауважила, що відповідь ОСОБА_1 на вимогу щодо звільнення спірного нежитлового приміщення суперечить заявленим позовним вимогам та твердженням позивача про належність спірного приміщення виключно йому. Крім того, у зв`язку з тим, що позивач вчинає відповідачу перепони у користуванні належним нежитловим приміщенням відповідач була вимушена звернутися до ОСОБА_1 із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю.

Таким чином, відповідач вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, наданими доказами ОСОБА_1 не довів факт спільного проживання зі мною, ОСОБА_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року, а також не доведено обставини придбання майна за рахунок підприємницької діяльності позивача, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

24.08.2024 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Андрощуком О.І. подано відповідь на відзив (вх. №67392), у якій зазначено, що спільне проживання однією сім`єю позивача та відповідача протягом вказаного періоду та наявність відносин, які притаманні саме подружжю, підтверджується рядом наданих відповідачем доказів, у тому числі фото. Позивач зауважив, що у відзиві відповідач не заперечує того, що позивач своїми силами та за власні кошти одразу після придбання приміщення почав ремонт, переобладнання та оздоблення підвального приміщення під ветеринарну клініку, що свідчить про те, що саме з цією метою придбавався цей об`єкт нерухомості. І вже на початку серпня 2017 року (через півтора місяця після придбання підвального приміщення у занедбаному стані) ветеринарна клініка готова була приймати відвідувачів. При цьому внаслідок ремонту, переобладнання та оздоблення підвальне приміщення фактично було перетворено в зовсім інший об`єкт нерухомості ніж той, що був придбаний, адже його ринкова вартість виросла в рази (з 90 тис. грн до 2 млн. 385 тис. грн) (т. №1 а.с. 151-152).

28.08.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення (вх. №67813) згідно яких відповідач стверджує, що сім`я у сторін виникла з липня 2021 року, коли позивач запропонував зареєструвати з ним шлюб, а до того між ними були близькі стосунки без ведення спільного господарства та бюджету, спільних витрат та розподілу прав та обов`язків чоловіка та жінки, які притаманні подружжю. У кожного був окремий бюджет. Відповідач собі та своїй доньці купувала окремо одяг, необхідні речі для життя, продукти харчування, тощо, а позивач ОСОБА_1 мав свої кошти та бюджет для утримання себе та своїх двох дітей, тобто для своєї сім`ї. Натомість на ОСОБА_2 та її сім`ю позивач жодних грошей не витрачав. Відповідач зазначила, що весь час з грудня 2016 року, коли дозволила ОСОБА_1 із дітьми переїхати до належної їй на праві власності квартири, він не мав будь-яких грошей, щоб купувати одяг для себе або дітей, ОСОБА_1 скаржився на відсутність доходу та можливість купувати необхідне. Вказала, що надані позивачем фото жодним чином не підтверджують існування сімейних відносин, які притаманні подружжю. Зауважила, що факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки не може свідчити про наявність сім`ї між ними та того, що придбане одним із них майно є їх спільною сумісною власністю. Відповідач бажала відкрити свій кабінет психолога, цікавилася цінами та пропозиціями на ринку нерухомості. З часом знайшлося приміщення № НОМЕР_1 в підвалі багатоквартирного житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , площею 65,2 кв.м., відповідачку влаштовувала ціна за таке нежитлове приміщення підвалу, воно не потребувало значних вкладень, тільки поточний ремонт, оскільки знаходилося в задовільному стані, тому відповідач вирішила купити зазначене приміщення, оскільки її заощаджень було достатньо для придбання вказаної нерухомості під організацію кабінету психолога. Нежитлове приміщення підвалу та ключі від нього були передані їй як власнику нерухомого майна одразу після укладання нею договору купівлі-продажу від 16.06.2017 за реєстровим №2702. Позивач у свою чергу не мав грошових коштів для придбання спірного нерухомого майна під свою комерційну діяльність, з дозволу відповідачки організував у вказаному приміщенні ветеринарну аптеку та лікарню для тварин. При цьому жодних переобладнань приміщення чи ремонту, який би суттєво збільшив вартість належного їй нежитлового приміщення або перетворив його на «зовсім інший об`єкт нерухомості ніж той, що був придбаний» за рахунок позивача ОСОБА_1 проведено не було. Для пристосування під відкриття ветеринарної аптеки та лікарні ОСОБА_1 під свою діяльність замовив металопластикові конструкції, за рахунок яких була відокремлена кімната під кабінет психолога, в якому відповідач періодично працювала, також позивач придбав полиці під товар ветеринарного призначення, робоче місце та хірургічний стіл для тварин. Жодних особистих вкладень ОСОБА_1 в належне відповідачу на праві приватної власності нерухоме майно, де вартість майна виросла з 90000 грн до 2385000 грн не було. Капітального ремонту, переобладнання або оздоблення, за рахунок якого виросла вартість приміщення, позивачем не робилося. При цьому наявні в приміщенні меблі та металопластикові конструкції-оздоблення, які купив позивач, можуть бути відокремлені від приміщення. Фотографії приміщення, які надав позивач, підтверджують поточний ремонт приміщення, але не підтверджують витрати позивача щодо ремонту, переобладнання та його оздоблення на суму 2295000 грн, які суттєво збільшують вартість нерухомого майна. Приміщення було придбано по середній ринковій вартості на дату укладання договору купівлі-продажу. Окрім того, належне відповідачу нежитлове комерційне приміщення, можна пристосувати під будь-який офіс, тому зазначене позивачем, що саме він шукав приміщення та купував його під свою підприємницьку діяльність надання ветеринарних послуг, та що він придбав його для себе, не відповідає дійсності. Якщо би дійсно існували зазначені ОСОБА_1 обставини придбання спірного приміщення, то воно було б оформлене на його ім`я. Вибираючи мене для спільного проживання оцінив мої матеріальні можливості надати йому безкоштовно житло для проживання його сім`ї та придбати комерційну нерухомість за мій рахунок, яку також безкоштовно використовував і продовжує використовувати. Так, позивач ОСОБА_10 не надав до суду належних, допустимих, достовірних доказів щодо існування між сторонами сім`ї з 18 травня 2016 року та підтвердження джерела придбання ним спірного майна нежитлового приміщення підвалу за договором купівлі-продажу від 16 червня 2017 року за реєстровим №2702. При цьому вказане приміщення придбано відповідачкою задовго до реєстрації шлюбу з позивачем ОСОБА_1 за її власні кошти, тому є її приватною власністю.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2023 витребувано у Державного нотаріального архіву Вінницької області з фонду приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. заяву ОСОБА_2 , яка зберігається при договорі купівлі-продажу від 16.06.2017 зареєстрованим в реєстрі за №2702.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 витребувано у Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином завірені копії звіту про оцінку майна, виготовленого 15.06.2017 ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки», та доданих до нього матеріалів, які містяться серед документів, що були подані для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №146 загальною площею 65,2 кв.м в підвалі багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , укладеного 16 червня 2017 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (посвідчений приватним нотаріусом Вінницької міського нотаріального округу Рудик В.В., зареєстровано в реєстрі за №2702).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники адвокат Андрощук О.І. та адвокат Кундеус С.І. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у заявах по суті справи.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники адвокат Шеремет Г.А. та адвокат Виноградський А.П. заперечували щодо позовних вимог та просили у їх задоволенні відмовити. Адвокат ОСОБА_12 зауважила, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту проживання сторін як однієї сім`ї без реєстрації шлюбу саме із зазначеної у позові дати - 18 травня 2016 року. Жоден свідок з обох сторін таку обставину не підтвердив, письмові докази цього також відсутні, сам позивач зазначив, що проживати у квартирі ОСОБА_2 почав наприкінці 2016 року. З осені 2016 року на прохання ОСОБА_1 для отримання ним соціальної допомоги відповідач ОСОБА_2 зареєструвала його та його дітей як внутрішньо переміщених осіб за адресою належній їй на праві власності квартири: АДРЕСА_7 . За відомостями актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 останні винаймали житло та проживали у знайомих, що виключає факт проживання сторін однією сім`єю. При цьому, зауважила, що спірне приміщення є особистою власністю ОСОБА_2 , оскільки набуте нею до шлюбу з позивачем ОСОБА_1 . У той же час вважає, що позивачем не доведено придбання ним вказаного приміщення за особисті заощадження від підприємницької діяльності та за позичені у батька кошти. Зауважила, що вказане не підтверджується також і показаннями свідків. Долучені позивачем фотографії, відеозаписи, скріншоти переписок, які начебто підтверджують перебування сторін по справі у фактичних шлюбних стосунках, не можуть судом братися до уваги як неналежні та недопустимі, оскільки по ним неможливо з`ясувати коли саме вони були зроблені, за яких обставин, у якому місці, а з переписки неможливо ідентифікувати осіб, які беруть у ній участь. Також факти спільного відпочинку з позивачем, його дітьми, відеозапис співання пісень дітей на святкуванні, не підтверджують позовних вимог позивача щодо існування факту сім`ї з позивачем без реєстрації шлюбу з 18.05.2016.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 , який є знайомим ОСОБА_1 , показав, що знайомий з ОСОБА_1 з кінця травня 2016 року. Знав, що ОСОБА_1 проживав у квартирі АДРЕСА_8 , де і проживає відповідачка. Бачив як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом спілкуються, виходять із дітьми, також відомо, що виїжджали закордон. У який період сторони проживали сім`єю йому невідомою, в них вдома не був.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_14 , яка є вчителькою доньки ОСОБА_1 , показала, що донька ОСОБА_1 ОСОБА_15 навчалася у її класі молодшої школи №23 у м. Вінниці. Пояснила, що під час навчання ОСОБА_15 у 2 класі (з вересня 2016 рік) шкільні збори почала відвідувати ОСОБА_2 і як мама, і як психолог. Часто бачила як ОСОБА_2 відводила дітей на гуртки та відвідувала шкільні свята.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_16 , яка є викладачем доньки ОСОБА_1 , показала, що є викладачем школи мистецтв "Вишенька", де навчалася донька ОСОБА_1 ОСОБА_15 . Пояснила, що у лютому 2016 році дитина вступила на навчання у школу, з осені 2016 року батьківські збори постійно відвідувала ОСОБА_2 . Зі слів дитини ОСОБА_15 відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дітьми їздили відпочивати. Особисто із ОСОБА_2 щодо взаємовідносин із ОСОБА_1 не спілкувалась, спілкувалися лише щодо навчання дитини. У січні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 допомагали з організацією концерту перевозили музичні інструменти.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_17 , яка є працівником ОСОБА_1 , показала, щопознайомилася з ОСОБА_1 у 2015 році. Пояснила, що ОСОБА_1 повідомляв про стосунки із жінкою, як стало пізніше відомо, то була ОСОБА_2 . Показала, що ОСОБА_1 влітку 2016 року подарував ОСОБА_2 каблучку, приблизно пізньою осінню 2016 року вони почали проживати разом, у 2021 узаконили свій шлюб. Разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їздила у м. Хмельницький на базар, де ОСОБА_18 робила покупки для дітей, а ОСОБА_19 давав на те кошти. Після того як ОСОБА_1 переїхав до ОСОБА_2 2-3 рази протягом 2016-2017 років була у них в гостях, також вони спільно разом з дітьми приходили до неї у гості, розповідали про купівлю телевізора. У 2017 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із друзями відпочивали у ОСОБА_20 . З серпня 2017 року почала працювала адміністратором у ветернарній клініці, належній ОСОБА_1 , відкритій у новому приміщенні. Оскільки вартість оренди попереднього приміщення було збільшено ОСОБА_1 займався пошуком нового приміщення для клініки, чому нове приміщення по АДРЕСА_3 було оформлено на ОСОБА_2 та за яку суму коштів воно було придбано їй не відомо.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_21 , який є знайомим ОСОБА_1 з осені 2015 року, показав, що ОСОБА_1 у 2016 році на запрошення приїжджав разом з дітьми та ОСОБА_18 у гості. У 2017 році періодично святкували дні народження на яких бачив ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як пару. Вказав, що де саме проживав ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми у 2016-2017 роках йому не відомо. У 2017 році придбано підвальне приміщення для клініки, де ОСОБА_1 проводив ремонт, думав, що приміщення було оформлено на ОСОБА_1 . У жовтні 2017 року, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приїжджали до нього на святкування дня народження, то ночували спільно. Вдома (у квартирі) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був один чи два рази у 2018-2019 роках.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_22 , яка є хрещеною матір`ю ОСОБА_1 , показала, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 привозив ОСОБА_18 на День ОСОБА_23 батька, також привозив її влітку, представляв як дружину. З 2016 року постійно спільно приїжджали на Різдво, на Проводи. У 2017 році ОСОБА_1 купив клініку. У 2017 році ОСОБА_1 разом з дітьми проживав разом із ОСОБА_2 у її квартирі, однак у тій квартирі вона жодного разу не була. Вказала, що батьки ОСОБА_1 матеріально допомагали з придбанням приміщення для клініки, однак яку саме суму коштів було ними надано та скільки коштувало придбане приміщення їй невідомо.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_24 , яка є знайомою ОСОБА_1 з 2016 року, показала, що працювала майстром в УК «Житло-Гарант» та спілкувались із ОСОБА_1 щодо ремонтних робіт у підвальному приміщенні по АДРЕСА_3 , яке було придбано ОСОБА_1 , як він про те повідомляв Ціна вказаного приміщення не відома. Пояснила, що за попереднього власника приміщення було затоплено 07.02.2017, про що складався відповідний акт. Із ОСОБА_2 не знайома.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_25 , який є батьком ОСОБА_1 , показав, що в кінці літа 2016 року син ОСОБА_1 познайомив батьків із ОСОБА_18 та її дочкою. ОСОБА_1 повідомляв, що бажає придбати приміщення під клініку. Приміщення ОСОБА_1 купував за надані батьками гроші, яку саме суму коштів у них взяв йому не відомо, а також невідомо чи ОСОБА_2 надавала кошти на купівлю приміщення. Жодних письмових документів щодо передачі коштів не складали. Обставини придбання приміщення відомі зі слів сина, щодо придбання приміщення із ОСОБА_18 не спілкувався. Приміщення облаштовано було виключно під клініку, ремонтні роботи проводилося сином ОСОБА_1 самостійно.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_26 , яка є подругою ОСОБА_1 , показала, що познайомилася з ОСОБА_1 . восени 2016 року, а з ОСОБА_2 - у лютому 2017 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 довгий період проживали разом (приблизно з лютого 2017 року по 2022 рік): спершу у квартирі ОСОБА_18 , де мали окрему спальну кімнату, а пізніше - у будинку в с. Сальник. Ходили один до одного у гості, разом відпочивали. Коли зустрічалися у ОСОБА_1 , то господарювала ОСОБА_18 . Сторони спільно купували телевізор у спальню кімнату квартири.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_27 , яка є кумою ОСОБА_2 , показала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали стосунки.Вказала, що після смерті першого чоловіка ОСОБА_2 повідомляла, що має заощадження, які були заплановані на купівлю квартири для ОСОБА_28 (близько 26000 доларів США). Як повідомляла ОСОБА_2 до шлюбу з ОСОБА_1 вона купила підвальне приміщення у будинку. Пошуком приміщення займався ОСОБА_1 , хоча купувалося приміщення за кошти ОСОБА_2 . ОСОБА_1 переїхав у квартиру ОСОБА_2 у 2017 році перед Новим ОСОБА_29 (мав бути 2018 рік). Щодо фінансових взаємовідносин між сторонами їй нічого не відомо. При цьому зі слів ОСОБА_18 та власних спостережень не вбачалося, що сторони мали спільний бюджет, окрім телевізора, іншого майна сторонами спільно не купувалося. ОСОБА_2 допомагала доглядати за дітьми та займалася їх часопроведенням за проханням ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_30 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , показала, що її дочка ОСОБА_2 познайомилася із ОСОБА_1 приблизно у 2016-2017 роках. Вказала, що ОСОБА_18 після смерті першого чоловіка зберігала у неї готівкові кошти у розмірі 28000 доларів США, які вона забрала, коли купувала приміщення по АДРЕСА_3 . Щодо спільного побуту та купування речей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їй нічого невідомо. Коли приїжджала у гості до доньки у квартирі нікого не було й нікого не пам`ятає.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_31 , яка є подругою ОСОБА_2 , показала, що ОСОБА_2 познайомилася з ОСОБА_1 приблизно через пів року після смерті її першого чоловіка, пізніше ближче до Нового Року у 2017 році ОСОБА_2 впустила ОСОБА_1 разом з його дітьми жити у належну їй квартиру. ОСОБА_2 повідомляла, що з покійним чоловіком мали заощадження для придбання квартири для доньки ОСОБА_28 , які ОСОБА_18 після смерті чоловіка завезла на зберігання до своєї матері. Потім ОСОБА_18 витратила ті кошти на придбання приміщення з розрахунку на те, що матиме власний кабінет для надання консультацій. Щодо ведення спільного бюджету сторонами їй нічого не відомо, як повідомляла ОСОБА_18 , то всі покупки вона здійснювала за власні кошти. Приблизно у 2019 чи 2020 роках спільно купували телевізор. Фактично до укладення шлюбу стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 полягали у спільному проживанні (про ведення спільного бюджету невідомо свідку) та піклуванні про дітей.

Допитана у судовому засіданні як свідок ОСОБА_32 , яка є кумою ОСОБА_2 , показала, що у жовтні 2016 року дізналась, що ОСОБА_1 проживав у квартирі ОСОБА_2 як квартирант. У відносинах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , окрім спільного проживання, не вбачала ні введення сумісного домогосподарство та ні ведення спільно бюджету. Як пояснював ОСОБА_1 приміщення по АДРЕСА_3 було придбано за життя першого чоловіка ОСОБА_18 для її роботи. У 2022 році жодних змін у квартирі ОСОБА_2 після смерті її першого чоловіка не було.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_33 , який є другом покійного чоловіка ОСОБА_2 , показав, що приблизно за півтора роки до смерті покійний чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_34 мав намір придбати квартиру дочці ОСОБА_28 , мав кошти на придбання однокімнатної квартири. Одного разу, коли завітав до ОСОБА_18 та її дочки ОСОБА_28 у гості, то бачив там ОСОБА_1 , ОСОБА_18 повідомляла, що між ними зароджуються стосунки та вони планують разом жити. Вказав, що не може констатувати ступінь їх зв`язку.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_35 , який є другом покійного чоловіка ОСОБА_2 та хрещеним батьком їх доньки ОСОБА_28 , показав, що періодично зустрічалися із ОСОБА_2 на день народження ОСОБА_28 та на поминках після смерті її першого чоловіка ОСОБА_36 . Вперше познайомився із ОСОБА_1 на різдвяні свята у 2018 року, коли ОСОБА_2 із дочкою ОСОБА_28 , ОСОБА_1 та його діти «привозили вечерю». Тоді ОСОБА_2 представила його як хорошого знайомого, який допомагає ремонтувати машину. Також показав, що за життя ОСОБА_37 планував придбати квартиру для доньки. З телефонних розмов з ОСОБА_18 дізнався, що вона придбала якусь нерухомість. Щороку приходив вітати дочку ОСОБА_28 з Днем народження, обстановка у квартирі жодним чином не змінювалась. Із чуток знайомих чув, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жили разом.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_38 , який є другом ОСОБА_2 , показав, що нерухомість була придбана ОСОБА_2 , як вона повідомляла вартість приміщення складала чи 26, чи 28 тисяч доларів.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 15.07.2021 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), за актовим записом №1568 (а.с. 11).

При цьому, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що проживав спільно з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу в період з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року.

Так, щодо вимоги позивача про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом періоду з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року, суд зазначає наступне.

У постанові від 22 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц Велика Палата Верховного виснувала:

«40. Велика Палата Верховного Суду погоджується з тим, що особа, яка вважає себе власником майна (або його частини), може здійснити захист свого цивільного права, обґрунтувавши в позові підставу позовних вимог про поділ майна тим, що воно набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю. Позовні вимоги про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності є ефективним способом захисту прав, здатним справедливо та без занадто обтяжливих для сторін судових процедур вирішити цивільну справу. Заявлення у таких справах позовного провадження окремої вимоги про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу не здатне забезпечити захист прав власника.

41. У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).

42. Велика Палата Верховного Суду також зазначає, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

43. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковими, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

44. В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи».

Отже вимога про встановлення факту спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом періоду з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року не є такою, що забезпечує ефективний захист прав позивача у даній справі, а тому у її задоволенні необхідно відмовити саме з цих підстав.

Щодо вимоги про визнання за позивачем права приватної власності на нежитлове приміщення в підвалі багатоквартирного будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 65.2 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , приміщення 146 суд виходить із такого.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Сімейного кодексу України (далі СК України)).

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу щодо права спільної сумісної власності подружжя (стаття 74 СК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта статті 368 ЦК України).

Згідно з частинами першою другою статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує про проживання з відповідачем у її квартирі однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом періоду з 18 травня 2016 року по 15 липня 2021 року. Стверджує, що протягом зазначеного періоду вели з відповідачем спільне господарство, спільний побут, спільно харчувалися, надавали один одному, а також дітям спільну допомогу, мали спільний бюджет. Розділяли між собою взаємні сімейні права та обов`язки, притаманні подружжю, разом вирішували питання життя сім`ї.

На обґрунтування доводів позовної заяви, посилається на положення статей 60, 61, 63, 65 та 57 СК України, вказує, що у 2017 році за особисті заощадження, які отримувались як від проведення підприємницької діяльності, так і від запозичень його батька, придбав нежитлове приміщення в підвалі багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , з метою використання цього приміщення під ветеринарну клініку для здійснення ним підприємницької діяльності. А тому просив визнати за ним право приватної власності на нежитлове приміщення в підвалі багатоквартирного будинку, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 65.2 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 .

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 доводила, що за час проживання позивача з дітьми у її квартирі з грудня 2016 року по червень 2021 року у них з позивачем не було ведення спільного господарства та не було єдиного бюджету, а також не було сім`ї до реєстрації з ним шлюбу.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених вище норм матеріального права, для правильного вирішення спору в частині визнання за позивачем права власності на спірне нежитлове приміщення на підставі положень ст. 57 СК України, має значення обставина проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу саме на час придбання цього приміщення влітку 2017 року.

Згідно правових висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц, Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17, від 19 лютого 2021 року у справі №738/1093/19, від 22 червня 2021 року у справі №554/1251/20, від 22 липня 2021 року у справі №280/1710/18, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту необхідно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, показання свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання необхідно зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

При цьому відповідно до досліджених судом доказів установлено, зокрема таке.

ОСОБА_1 зареєстрований 07.06.2011 за адресою: АДРЕСА_9 , згідно відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 (т. №1 а.с. 8-9).

Згідно довідки Департаменту соціальної політики ВМР від 10.04.2023 року № 836, ОСОБА_1 (донька ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 ), які зареєстровані за адресою АДРЕСА_9 , перебувають на обліку в управлінні соціального захисту населення (Правобережне) як внутрішньо переміщені особи та отримують допомогу за адресою АДРЕСА_1 з 27.09.2016 року (т. №1 а.с. 13).

Матеріали справи містять копії актів перевірок фактичного проживання ОСОБА_1 та його дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 за період з вересня 2016 року по липень 2021 року.

Так, згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 14.11.2016 Департаменту соціальної політики ВМР, ОСОБА_1 , 1987 р.н., мешкає за адресою АДРЕСА_10 (т. №1 а.с. 47).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.11.2016 Департаменту соціальної політики ВМР, ОСОБА_1 1987 р.н., мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Кількість членів сім`ї, що мешкають разом 3: ОСОБА_1 - син 2012 р.н., ОСОБА_4 донька 2008 р.н. У відомостях про майно, що перебуває у власності, володінні чи користуванні сім`ї вказано винаймаємо (т. №1 а.с. 48).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 28.03.2017 Департаменту соціальної політики ВМР, ОСОБА_1 1987 р.н., мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Кількість членів сім`ї, що мешкають разом 3: ОСОБА_1 - син 2012 р.н., ОСОБА_4 донька 2008 р.н. У відомостях про майно, що перебуває у власності, володінні чи користуванні сім`ї вказано вказано ОСОБА_2 (знайомі) (т. №1 а.с. 49).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 27.09.2017 року Департаменту соціальної політики ВМР, ОСОБА_1 1987 р.н., мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Кількість членів сім`ї, що мешкають разом 3: ОСОБА_1 - син 2012 р.н., ОСОБА_4 донька 2008 р.н. У відомостях про майно, що перебуває у власності, володінні чи користуванні сім`ї вказано проживають у знайомих (т. №1 а.с. 50).

Також матеріали справи містять інші акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї згідно яких ОСОБА_1 проживає разом із своєю сім`єю у тому ж складі та за тією ж адресою, як визначено у вищевказному акті. При цьому у відомостях про майно, що перебуває у власності, володінні чи користуванні сім`їу акті від 01.11.2018 міститься запис «винаймач», а в інших актах від 05.04.2018, 16.04.2019, 14.11.2019 «проживає у знайомих» (т. №1 а.с. 51-54).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на суми виплачених доходів та утриманих податків (т. №1 а.с. 21-25) розмір доходу ОСОБА_1 становив:

-за період з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2010 року: сума нарахованого доходу - 43 322,70 грн, сума виплаченого доходу - 43 763,35 грн;

-за період з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2011 року: сума нарахованого доходу 1 971,35 грн, сума виплаченого доходу 2 971,35 грн;

-за період з 1 кварталу 2012 року по 4 квартал 2012 року: сума нарахованого та виплаченого доходу 25 071,45 грн;

-за період з 1 кварталу 2013 року по 4 квартал 2013 року: сума нарахованого та виплаченого доходу 26 252,80 грн;

-за період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2014 року: сума нарахованого та виплаченого доходу 15 187,25 грн;

-за період з 1 кварталу 2015 року по 4 квартал 2015 року: сума нарахованого доходу 32520,00 грн;

-за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2016 року: сума нарахованого доходу 11242,00 грн;

-за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року: сума нарахованого доходу 209 919,83 грн, сума виплаченого доходу 42 244,83 грн.

Матеріали справи також містять відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків №0225-23-00728 від 09.06.2023 щодо доходу ОСОБА_25 (батька позивача) за період з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2022 року, а також повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність платника податків ОСОБА_1 лікарня ветеринарної медицини «Леопольд» ( АДРЕСА_3 ), виписку АТ КБ «ПриватБанк» по надходженням по картці, належній ОСОБА_1 , за період з01.01.2013 по 17.05.2016 (т. №1 а.с. 26-32, 33; т. №2 а.с. 4-8).

16.06.2017 ОСОБА_11 , як продавець, та ОСОБА_2 , як покупець, уклали Договір купівлі-продажу, згідно якого продавець продав, а покупець купила належне продавцеві нежитлове приміщення №146 в підвалі багатоквартирного житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 34-35).

Згідно п. 11.5 вказаного Договору Покупець заявляє, що на момент укладення цього договору в зареєстрованому шлюбі не перебуває, з особами, з якими мала б право укладати шлюб, однією сім`єю не проживає, купівлю здійснює за кошти, що належать мені особисто. Аналогічні відомості вказані у заяві ОСОБА_2 від 16.06.2017, яка зберігається при договорі купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудиком В.В. 16.06.2017 за реєстровим №2702 (т. №2 а.с. 38-39).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №89815927 від 16.06.2017 право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 65,2 кв. м., в підвалі багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2702 виданого 16.06.2017 (т. №1 а.с. 87).

Згідно звіту про оцінку майна №АS04-170615-002 від 15 червня 2017 року виконаного ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» щодо нежитлового приміщення №146 загальною площею 65,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , який було подано для укладення договору купівлі-продажу, посвідченого 16 червня 2017 року за реєстровим №2702 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Рудик В.В., між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , ринкова вартість об`єкта оцінки для цілей оподаткування станом на 15.06.2017 складає без ПДВ 89998,76 грн (т. №2 а.с. 60-62).

Водночас згідно звіту №09/23-09/Я, виконаного ТОВ «Експерт компані+», про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлового приміщення в підвалі багатоквартирного будинку, площею 65,2 кв.м за адресою: приміщення АДРЕСА_6 станом на 16.06.2017 ринкова вартість майна без урахування ПДВ складає суму 744025,00 грн, що еквівалентно курсу долара НБУ (1 долар США становить 26,0071 грн) на дату оцінки сумі 28609,00 доларів США (т. №1 а.с. 223-240).

Згідно звіту №09/23-09-1/Я, виконаного ТОВ «Експерт компані+», про незалежну оцінку ринкової вартості нежитлового приміщення в підвалі багатоквартирного будинку, площею 65,2 кв.м за адресою: приміщення АДРЕСА_6 станом на 11.09.2024 ринкова вартість майна без урахування ПДВ складає суму 1906046,00 грн, що еквівалентно курсу долара НБУ (1 долар США становить 36,5686 грн) сума оцінки 52122,00 доларів США (т. №1 а.с. 204-222).

Також згідно консультативного висновку №ІК-18 Вінницької торгово-промислової палати про середньоринкову вартість нежитлового приміщення АДРЕСА_6 на дату дослідження 12.06.2023 року вартість становить 2385000 грн (т. №1 а.с. 34).

Крім того матеріали справи містять договір купівлі-продажу №1 від 07.07.2017, укладений між ФОП ОСОБА_39 та Вет-Лікарнею «Леопольд» в особі директора ОСОБА_1 про продаж металопластикових конструкції вартістю 12000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордера від 07.07.2017 про оплату за вказаним договором, а також накладну №1 від 07 липня 2017 року на даний товар(т. №1 а.с. 55-57).

28.03.2023 ОСОБА_2 направлено ОСОБА_1 вимогу про звільнення нежитлового приміщення №146 у підвалі багатоквартирного житлового будинку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належного їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 16.06.2017 (т. №1 а.с. 14).

21.04.2023 ОСОБА_2 адресовано ОСОБА_1 лист щодо оренди та комунальних послуг або звільнення з приміщення АДРЕСА_6 (т. №1 а.с. 129-130).

Так, у відповідь на зазначені вимогу та лист ОСОБА_1 направлено лист від 05.05.2023, згідно якого останнім повідомлено, що приміщення в підвалі житлового будинку АДРЕСА_3 хоча і було зареєстровано на ОСОБА_2 , однак придбано за спільні кошти і є спільною власністю подружжя. Запропоновано проведення переговорів щодо викупу частини зазначеного об`єкту нерухомості (т. №1 а.с. 126-128).

Матеріали справи також містять повідомлення Управління поліції охорони у Вінницькій області №1538/4321/01-2023 від 21.06.2023 щодо договору №102923 від 11.04.2023 про спостереження за станом засобів сигналізації, що встановленні на об`єкті з реагування наряду поліції охорони за адресою: АДРЕСА_4 , в якій розташована ветеринарна клініка «Леопольд», укладеного з ФОП ОСОБА_1 (т. №1 а.с. 134).

Згідно диплому про перепідготовку ДСК №097177 від 31.08.2006 ОСОБА_2 закінчила факультет практичної психології Вінницького обласного інституту післядипломної освіти педагогічних працівників за спеціальністю 7.010107 «Практична психологія» (т. 1 а.с. 82).

Крім того, ОСОБА_40 з 26 квітня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_41 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. №1 а.с. 78, 79). За життя ОСОБА_42 (перший чоловік відповідача ОСОБА_2 ) мав кваліфікацію лікаря (т. №1 а.с. 80-81).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_43 ОСОБА_2 прийняла спадщину на квартиру АДРЕСА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №45351316 від 17.10.2016 (т. №1 а.с. 84).

Відповідно до довідки КУ «Інклюзивно-ресурсний центр №2 Вінницької міської ради» №01-24/68 від 01.05.2023 ОСОБА_2 дійсно працює фахівцем ІРЦ в комунальній установі «Інклюзивно-ресурсний центр №2 Вінницької міської ради» з 12.11.2019 згідно наказу №6 к/тр від 08.11.2019 (т. №1 а.с. 133).

Матеріали справи містять надані відповідачем ОСОБА_2 квитанції про сплату комунальних послуг за 2022-2023 роки за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_4 (т. №1 а.с. 88-116).

Верховний Суд, зокрема у постановах від 07 липня 2021 року у справі №420/370/19, 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17 неодноразово зазначав про необхідність застосування категорій стандартів доказування, за яким принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Окрім того, в ході судового розгляду свідки зі сторони позивача ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_26 та ОСОБА_21 зазначали про спільне проживання сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_21 не вказували у який саме період часу останнє мало місце. Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 також вказали на проведення спільного відпочинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та спільне відвідування ними гостей.

При цьому суд зауважує, що показання свідків зі сторони позивача носять узагальнений характер, здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

Спільне відвідування гостей, спільний відпочинок, суд не вважає беззаперечними доказами факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, оскільки самі вони по собі, без належних підтверджень інших ознак факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, не являються достатніми доказами, а можуть свідчити лише про наявність дружніх стосунків, періодичне спільне проведення вільного часу.

Крім того, згідно показів свідка зі сторони відповідача ОСОБА_44 ОСОБА_1 проживав у квартирі ОСОБА_2 саме як квартирант та як повідомила свідок ОСОБА_27 . ОСОБА_1 переїхав у квартиру ОСОБА_2 у кінці 2017 року.

Жоден із допитаних судом свідків зі сторони позивач, беззаперечно не підтвердив факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах на час придбання спірного приміщення у 2017 році, не доповіли про факти, які б підтвердили проживання сторін саме однією сім`єю.

Також матеріали справи містять спільні фотографії позивача та відповідача, а також дітей на відпочинку.

При цьому суд зазначає, що самі лише показання свідків (постанова Верховного Суду у справі № 531/295/19 від 8 грудня 2021 року) та спільні фотографії (постанови від 10 жовтня 2023 року у справі № 676/3545/19, від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц) не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Разом з тим, у наданих позивачем актах обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 та членів його сім`ї, у складі його та двох його дітей, містяться відомості про те, що житло винаймається, а також - проживають у знайомих.

Суд зауважує про відсутність у матеріалах справи фінансових документів (чеків, квитанцій, видаткових накладних тощо), які б підтверджували витрати ОСОБА_1 на придбання спільного з ОСОБА_2 майна, його утримання.

Надані суду скріншоти листування у меседжері «Вайбер», у тому числі щодо рахунків на оплату комунальних послуг, суд оцінює критично зважаючи на неможливість ідентифікації осіб.

Крім того позивачем не доведено обставину перебування ОСОБА_2 на його утриманні, у той час як відповідач ОСОБА_2 вказує на заощадження, які залишилися після смерті її чоловіка, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами факт його проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу на час придбання спірного приміщення 16.06.2017 та придбання ним спірного приміщення за особисті кошти, оскільки надані позивачем світлини (фотографії), на яких зображено спільний відпочинок сторін, показання свідків, якими підтверджується їх спільний відпочинок, проведення свят та проживання за однією адресою, самі по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права приватної власності на майнослід залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 36 СК України, ст.ст. 1258, 1259, 1264, 1269 ЦК України, ст.ст. 13, 15, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права приватної власності на майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_9 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_11 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 04 листопада 2024 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна