ПОСТАНОВА

Іменем України

03 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/5631/24

провадження № 22-ц/4809/1308/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Чельник О.І.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 червня 2024 року (суддя Мохонько В.В.) у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Колективне підприємство «Лисичанський завод залізобетонних виробів», Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградській області про встановлення факту припинення трудових відносин,-

встановив:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин. Просила встановити факт припинення трудових відносин між нею та Колективним підприємством «Лисичанський завод залізобетонних виробів», починаючи з 25 лютого 2022 року, відповідно до статті 38 КЗпП України за власним бажанням.

Обґрунтувала свою заяву необхідністю та потребою зміни свого статусу з працюючого пенсіонера на непрацюючого.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 червня 2024 року у відкритті провадження в справі відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Послалась на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про мету поданої заяви, пославшись на можливість позасудового способу вирішення питання, що перешкоджає відкриттю даного провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка після повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України, у зв`язку з бойовими діями за місцем її проживання у м.Лисичанськ Луганської області, змушена була виїхати на не окуповану територію України.

В своїй заяві ОСОБА_1 просила встановити факт припинення трудових відносин між нею та Колективним підприємством «Лисичанський завод залізобетонних виробів», починаючи з 25 лютого 2022 року, відповідно до статті 38 КЗпП України за власним бажанням, яку обґрунтувала необхідністю та потребою зміни свого статусу з працюючого пенсіонера на непрацюючого.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що діючим законодавством визначений позасудовий порядок встановлення факту, який просить встановити заявник в судовому порядку, що виключає можливість такого розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Аналізуючи обставини справи, колегія суддів встановила, що метою звернення в суд ОСОБА_1 є встановлення юридичного факту, що дозволить їй в подальшому реалізувати її право на отримання пенсії, а саме факту припинення трудових стосунків.

Суд першої інстанції у своїх обґрунтуваннях відмови у відкритті провадження виходив з того, що чинним законодавством України передбачено можливість для внутрішньо переміщеної особи, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до п. 1 ст. 36, 38, 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги, що в заяві ОСОБА_1 висловлено прохання не про припинення трудових відносин, а про визнання їх припиненими як юридичного факту.

В результаті неправильної оцінки змісту заяви, суд дійшов помилкового висновку по суті питання про відкриття провадження, що є підставою для задоволення апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 379 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 26 червня 2024 року про відмову у відкритті провадження в справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді:

О.А.Письменний С.М. Єгорова О.І.Чельник