ПОСТАНОВА

іменем України

04 червня 2024 року м. Кропивницький

справа № 389/2959/21

провадження № 22-ц/4809/945/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 11 квітня 2024 року у складі судді Савельєвої О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі по тексту ТОВ «Алекскредит») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2022 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованість за договором про надання кредиту №2904435 від 13 листопада 2019 року станом на 30 вересня 2021 року у сумі 58677 грн 42 коп.

У березні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грибовод Віталій Васильович, звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2022 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що заочне рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2022 року ухвалене без належного повідомлення про розгляд справи відповідача та з порушенням процесуальних вимог для ухвалення такого рішення. Так, він не отримував судову повістку про виклик до суду. На підтвердження повідомлення його про час та місце розгляду справи міститься конверт, на якому є довідка ПАТ «Укрпошта» із зазначенням «за закінченням терміну зберігання», що не може вважатися належним повідомленням особи про розгляд справи. Крім того, вказував, що він не отримував копію заочного рішення від 17 січня 2022 року, яким встановлено, що 13 листопада 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ним - ОСОБА_1 в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено договір про надання кредиту №2904435. Невід`ємною частиною договору є Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця. На спростування вказаного зазначав, що він не укладав жодних договорів з ТОВ «Алекскредит» та не отримував одноразового ідентифікатора ключа для його підписання, з умовами договору не ознайомлювався. Посилаючись на зазначені обставини просив суд скасувати заочне рішення та поновити строк на подачу даної заяви.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 11 квітня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грибовод Віталій Васильович, про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено. Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грибовод Віталій Васильович, про перегляд заочного рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2022 року залишено без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Грибовод Віталій Васильович, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 11 квітня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Адвокат Грибовод В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.187). Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заява про перегляд заочного рішення була подана поза межами встановленого для цього процесуального строку, тому підлягає залишенню без розгляду на підставі ст.126 ЦПК України. Наведені заявником причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення є неповажними.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Згідно із статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є, у тому числі, розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Доступність апеляційного та касаційного оскарження судових рішень неодноразово була предметом розгляду Конституційного Суду України.

Конституційний Суд України визнав, що можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою права особи на судовий захист.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007).

Главою 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України встановлено особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення.

Проте, Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України не врегульовано наслідки, які настають у результаті пропуску процесуального строку, встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення, у зв`язку з чим з метою забезпечення однакового застосування судами норм права та щоб гарантувати юридичну визначеність Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) сформулювала правовий висновок щодо вирішення спірного питання.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша-сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цей припис треба розуміти як такий, що стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій-сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої статті 286 ЦПК України суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої-сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи необхідно залишати без розгляду. Так, у разі, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

У разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення. Передбачене у реченні другому частини четвертої статті 287 ЦПК України спеціальне правило про початок відліку строку на апеляційне оскарження заочного рішення застосовне лише до тих рішень, які суд ухвалив за правилами, що діють з 15 грудня 2017 року.

Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 297/500/20, від 07 червня 2022 року у справі № 2-1923/10 та від 27 липня 2022 року у справі № 523/14269/20.

Ухвалою від 16 лютого 2023 року Велика Палата Верховного Суду (провадження № 14-4цс23) повернула на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 2-7852/11, в межах розгляду якої порушувалося питання про відступ від висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21), не вбачаючи підстав для відступу від наведеного правового висновку.

Отже, суд першої інстанції постановив ухвалу, згідно з якою залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення через пропуск строку на її подання з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

Судом, встановленим законом, для розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі та прийняття одного з рішень, визначених частиною третьою статті 287 ЦПК України, є суд першої інстанції.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував зазначені вище вимоги процесуального закону та правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року у справі №214/5505/16 про застосування статті 126 ЦПК України щодо заяви про перегляд заочного рішення, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для її застосування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи зазначене вище апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 11 квітня 2024 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко