РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7445/24

Номер провадження 2-о/495/473/2024

16 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Боярського О.О.

присяжних Маленкової І., Садовської С. О.,

при секретарі судового засіданні Червинської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначення його її опікуном.

Короткий зміст та обґрунтування заяви

ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження с. Садове, Татарбунарського р-ну, Одеської області, є матір?ю заявника.

Зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про народження та паспортом громадянина України.

Протягом листопада 2022 року мати заявника знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП "Обласна психіатрична лікарня N?4 Одеської обласної ради з діагнозом деменція змішана судинна (коркова та підкоркова) внаслідок органічного ураження ЦНС, з поведінковими розладами у вигляді психопатоподібного синдрому з втратою навичок для самообслуговування, стійка соціально-трудова дезадаптація.

Мати є інвалідом першої підгрупи А, безстроково. Зазначена обставина підтверджується довідкою Київської міжрайонної медико-соціальної комісії від 06.02.2017 серії 12 ААА N?298631.

Причиною її інвалідності є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що вона має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою.

Мати не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. Весь цей час за мамою доглядав заявник.

В заявника добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами він не зловживає, і на обліку у психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває.

Заявник має можливість і бажання доглядати за своєю матір?ю бути її опікуном. З метою отримання висновку органу опіки та піклування, щодо доцільності призначення опікуном над матір?ю 09.12.2022 року він звернувся із відповідною заявою до Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Однак, отримав висновок від 26 грудня 2022 року про доцільність/недоцільність призначення громадянина ОСОБА_3 опікуном над його матір?ю ОСОБА_2 , на підставі якого Рада вважає недоцільним призначення його опікуном над матір?ю.

17 лютого 2023 року заявник в особі свого представника адвоката Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Виконавчого комітету Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що виступає як орган опіки та піклування про визнання дій незаконними та зобов?язання вчинити певні дії. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 липня 2024 року по справі N? 515/244/23 заявнику було відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки на думку суду заявник обрав невірний спосіб захисту.

Під час розгляду справи вже була проведена судово-психіатрична експертиза, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта N? 667 від 15 листопада 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Судинної деменції» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F01.3 МКХ - 10), внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій, та керувати ними. Оскільки Виконавчий комітет Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області навіть після того, як дізнався, що ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій, та керувати ними все одно був проти задоволення позовної заяви, тому заявник був вимушений звернутись до суду для визнання особи недієздатною та призначення опікуна. Заявник є найближча мамі людина, він фактично її опікає, але через конфлікт с Тузлівською сільською радою вони постійно чинять останньому перепони.

Рух справи у суді

ОСОБА_4 голови суду Татарбунарського районного суду Одеської області № 352 від 19.07.2024 направлено справу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області як найбільш територіально наближеного суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.07.2024 цивільна справа 495/7445/24 передана на розгляд судді Боярському О. О.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 30.07.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Позиція учасників у судовому засіданні.

ОСОБА_1 просив суд задовольнити його заяву повному обсязі, про що подав відповідну заяву.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Давиденко К.В. вимоги заяви підтримав посилаючись на обставини які зазначені в заяві та просив задовольнити.

Представник виконавчого комітету Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься висновок про доцільність/недоцільність призначення ОСОБА_1 опікуном.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 667 від 15.11.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не може розуміти значення цивільного судочинства і свого процесуального положення, не здатна до дій, спрямованих на реалізацію своїх процесуальних обов`язків, цивільних прав, що перешкоджає її можливості особисто приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення по суті справи. Відтак суд у відповідності до ст. 299 ЦПК України прийняв рішення про розгляд справи без її участі.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннямист.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідност.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно зі ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.03.1967 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої підгрупи А, безстроково. Зазначена обставина підтверджується довідкою Київської міжрайонної медико-соціальної комісії від 06.02.2017 серії 12 ААА N?298631.

ОСОБА_1 проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта N? 667 від 15 листопада 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Судинної деменції» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F01.3 МКХ - 10), внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій, та керувати ними.

Згідно висновку виконавчого комітету Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 26.12.2022 року було прийнято вважати за недоцільне призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

17 лютого 2023 року заявник в особі свого представника адвоката Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовом до Виконавчого комітету Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що виступає як орган опіки та піклування про визнання дій незаконними та зобов?язання вчинити певні дії. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 липня 2024 року по справі N? 515/244/23 заявнику було відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки на думку суду заявник обрав невірний спосіб захисту.

Суд аналізуючи висновок органу опіки та піклування, враховуючи приписи чинного законодавства України вважає, що висновок не є остаточними рішеннями, а таке рішення підлягає оцінці судом під час вирішення питання про призначення опікуна, у разі визнання особи недієздатною.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду (дивитись, наприклад, постанову від 28 січня 2021 року у справі N? 753/6498/15-ц, також постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі N? 500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі N? 496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб?єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов?язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32 Конституції України).

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Правилами ст.41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно із ч 1.ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України).

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь - яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд дійшов до висновку, що подана заява про визнання особи недієздатною є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Отже, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має бути визнано недієздатною, оскільки вона внаслідок наявності у неї зазначеного психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що робить неможливим її участь в цивільно-правових відносинах і може привести до порушення її прав та законних інтересів.

Згідно із ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Також заявнику слід роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Таким чином суд вважає, що висновок органу опіки та піклування не породжує прямих юридичних наслідків для заявника та безпосередньо не впливає на його права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Висновок органу опіки та піклування не породжує певних правових наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин, оскільки заявником було доведено здатність та бажання здійснення опіки над його матір`ю оскільки остання за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258-259,263-265,300 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Садове, Татарбунарського р-ну, Одеської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити над ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Садове, Татарбунарського р-ну, Одеської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 опіку.

Призначити ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження с. Базар?янка, Татарбунарського р-ну, Одеської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Садове, Татарбунарського р-ну, Одеської області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною два роки, з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Олександр БОЯРСЬКИЙ

Присяжні: Ірина МАЛЄНКОВА

Софія САДОВСЬКА