У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2024 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН», ОСОБА_3 , про стягнення витрат на ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН», ОСОБА_3 , про стягнення витрат на ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля.

Разом з позовною заявою подано заяву надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН», ОСОБА_3 , про стягнення витрат на ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля, шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 .

Відповідно до приписів ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, тому судовий розгляд заяви про забезпечення позову проведено у відсутність сторін та їх представників без їх виклику.

З урахуванням заявлених вимог, матеріалів справи та вимог закону суд вважає за необхідне відмовити у забезпеченні позову з таких міркувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується, зокрема шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною першою статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, з - поміж іншого, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вимоги заяви обгрунтовані тим, ОСОБА_2 відмовляється погашати витрати на ремонт пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, а тому заявниця вважає, що лише накладення арешту на грошові кошти відповідача може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі. Оскільки автомобіль, за кермом якого під час ДТП був ОСОБА_2 , не належить йому на праві власності, позивачка просить накласти арешт на грошові кошти, які належать відповідачу.

Слід наголосити на тому, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Тому, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо посилатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо позивач не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів заяви не вбачається підстав для задоволення заяви позивачки про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачкою жодним чином не обгрунтовано необхідність забезпечення позову, не подано жодних доказів на підтвердження заяви, не вказані та не долучені докази, які підтверджують, що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову, чи може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не надано підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду.

Крім того, при зверненні до суду із заявою, заявницею не вказано відповідні банківські установи з заначенням наявних на ім`я відповідача рахунків, на яких суду необхідно накласти арешт на грошові кошти, а відтак суд на даний час позбавлений можливості вирішити питання про накладення арешту, враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Керуючись ст.ст.149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з додатковою відповідальністю «СК «ГАРДІАН», ОСОБА_3 , про стягнення витрат на ремонт пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2024.

Суддя: