справа № 489/6800/24 провадження №2/489/2486/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області) до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії ,

встановив:

У вересні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надмір виплаченої пенсії за період з 01.12.2016 по 30.06.2017 в розмірі 3165,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до позивача з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. На підтвердження свого права на отримання пенсії відповідач надала довідку від 14.09.2016 № 1822, яка підтверджує її навчання на І курсі денної форми факультету іноземних мов у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського». Термін навчання зазначено з 01.09.2016 по 30.06.2017. Розпорядженням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 15.09.2016 відповідачу з 01.10.2016 призначену пенсію у розмірі 785,59 грн. У зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму позивачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Розмір пенсійної виплати відповідача склав з 01.12.2016 - 798,20 грн., з 01.05.2017 837,20 грн. 10.04.2018 відповідач звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про припинення виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону № 1058. Позивачем направлено запит до Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» щодо періоду навчання ОСОБА_1 . На запит Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» відповідно до довідки від 04.05.2018 № 967104 повідомлено, що ОСОБА_1 була відрахована з університету з 21.11.2016 за власним бажанням. Таким чином, відповідачем було порушено обов`язок щодо повідомлення про відрахування з навчального закладу, внаслідок чого позивачем надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.12.2016 по 30.06.2017 в сумі 5665,40 грн., що підтверджується рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.05.2018 № 11 про стягнення надміру виплачених сум пенсій. Листом від 09.09.2018 № 2598/07 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивач надміру виплачену суму пенсії в розмірі 5665,40 грн. Переплата пенсії в сумі 2500,00 грн. сплачена на рахунок позивача згідно з заявою про добровільне погашення заборгованості від 22.05.2018, але з липня 2018 року погашення боргу припинено. Листами ГУ ПФУ в Миколаївській області від 15.12.2018 № 3274/07, від 12.05.2019 № 327/07, від 17.06.2020 № 1400-0402-8/32290 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок позивача надміру виплачену суму пенсії в розмірі 3165,40 грн. Залишок надміру виплачених коштів в добровільному порядку відповідачем повернуто не було, відтак розмір надміру виплаченої пенсії станом на дату подання позовної заяви складає 3165,40 грн. Тому ГУ ПФУ у Миколаївській області просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти в зазначеному розмірі.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 09.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

До заяви ОСОБА_1 було надано, зокрема, довідку від 14.09.2016 № 1822, згідно якої вона була студенткою І курсу денної форми факультету іноземних мов у Державному закладі «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського». Термін навчання зазначено з 01.09.2016 по 30.06.2017.

Крім того, 09.09.2016 ОСОБА_1 було підписано зобов`язання, згідно якого вона зобов`язалась терміново (протягом 3 днів) повідомити позивача про обставини, які можуть вплинути на пенсійне забезпечення, для перегляду розміру пенсії. При виникненні переплати пенсії у зв`язку із несвоєчасним наданням необхідних даних, зобов`язалась відшкодувати надміру отримані суми.

Розпорядженням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 15.09.2016 відповідачу з 01.10.2016 призначену пенсію у розмірі 785,59 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, ГУ ПФУ в Миколаївській області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Розмір пенсійної виплати відповідача склав з грудня 2016 року 798,20 грн., з травня 2017 року 837,20 грн.

10.04.2018 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про припинення виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника, повідомивши, що вона не планує навчатись.

23.04.2018 ГУ ПФУ в Миколаївській області направило запит № 7696/06 до Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» щодо періоду навчання ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» №967104 від 04.05.2018 ОСОБА_1 була відрахована з університету з 21.11.2016 за власним бажанням (наказ про відрахування від 21.11.2016 № 637-ст).

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області про стягнення надміру виплачених сум пенсій №11 від 17.05.2018 встановлено, що, у зв`язку з відрахуванням ОСОБА_1 із числа за власним бажанням з 22.11.2016, позивачем було надміру виплачено відповідачу пенсію у разі втрати годувальника за період з 01.12.2016 по 30.06.2017 в сумі 5665,40 грн.

В матеріалах справи міститься заява від імені ОСОБА_2 від 22.05.2018, в якій вона повідомила ГУ ПФУ в Миколаївській області, що їй відомо про переплату пенсії, яка виникла у її доньки ОСОБА_1 , та зобов`язалась погашати заборгованість щомісячно сумою не менше 500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, переплата пенсії в сумі 2500,00 грн. була добровільно сплачена на рахунок ГУ ПФУ в Миколаївській області. Згідно позовної заяви, погашення заборгованості в сумі 2500,00 грн. було здійснено згідно з заявою від 22.05.2018, але з липня 2018 року погашення боргу припинено.

Листами ГУ ПФУ в Миколаївській області від 15.12.2018 № 3274/07, від 12.05.2019 № 327/07, від 17.06.2020 № 1400-0402-8/32290 відповідача було повідомлено про необхідність повернути на розрахунковий рахунок ГУ ПФУ в Миколаївській області надміру виплачену суму пенсії в розмірі 3165,40 грн.

Залишок надміру виплачених коштів в добровільному порядку відповідачем повернуто не було, відтак розмір надміру виплаченої пенсії станом на дату подання позовної заяви складає 3165,40 грн.

Статтею 46 Конституції України гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Згідно із частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних чи їх приховування, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно з частиною першою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплаченої пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 15.05.2003 №374/7695 (далі Порядок), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку (пункт 4 Порядку).

Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 21.02.2020 у справі №173/424/17, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зі змісту зобов`язання від 09.09.2016 вбачається, що під час подання заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок терміново повідомити ГУ ПФУ у Миколаївській області про своє відрахування з вищого навчального закладу, а також погасити переплату у разі виникнення такої з її вини.

В період часу з 01.12.2016 по 30.06.2017 відповідачу було перераховано пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 5665,40 грн.

Зі змісту відповіді Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» №967104 від 04.05.2018 ОСОБА_1 була відрахована з університету з 21.11.2016 за власним бажанням. Ця обставина свідчить про те, що в період часу з 01.12.2016 по 30.06.2017 відповідач втратила статус непрацездатного члену сім`ї в розумінні статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та не мала права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Тому вона безпідставно отримала грошові кошти в розмірі 5665,40 грн. Крім того, ОСОБА_1 не виконала свій обов`язок щодо повідомлення ГУ ПФУ у Миколаївській області про своє відрахування з вищого навчального закладу.

З матеріалів справи вбачається, та визнається позивачем, що відповідач частково сплатив надмір виплаченої пенсії у розмірі 2500,00 грн.. В свою чергу, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно повернула решту надміру виплаченої суми пенсії у розмірі 3165,40 грн.

З огляду на це суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 3165,40 грн.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265 ЦПК України,суд

вирішив:

Позов Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення надміру виплаченої пенсії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області безпідставно отримані грошові кошти за період з 01.12.2016 по 30.06.2017 в розмірі 3165,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1;

відповідач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 06.11.2024.

Суддя І.В.Коваленко