Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1026/23
Провадження № 2/499/45/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука Олександра Олександровича, з участю секретаря судового засідання Кирилової Світлани Федорівни, представника відповідача адвоката Каланжова Владислава Михайловича (далі також представник відповідача) розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Приватного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий.

04 жовтня 2023 року Миц Ірина Володимирівна (далі також представник) в інтересах Приватного товариства «Страхова група «ТАС» (далі також позивач) подала до суду позовну заяву до ОСОБА_1 (далі також відповідач), в якій просить стягнути з відповідача в порядку суброгації майнову шкоду в розмірі 37448 гривень 57 копійок та судові витрати в розмірі 2684 гривень (далі також позовна заява).

У позовній заяві представник позивача зазначає таке: 10 жовтня 2020 року відповідач керуючи автомобілем Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_1 (далі також автомобіль 1), в місті Одеса на вулиці Генуезькій, допустив зіткнення (далі також ДТП) з автомобілем Audi RS2, державний номер НОМЕР_2 (далі також автомобіль 2) під керуванням ОСОБА_2 (далі також ОСОБА_2 ); внаслідок ДТП автомобіль 2 отримав механічні пошкодження; 01 квітня 2020 року позивач та ТОВ «НовікЬ» уклали договір (поліс) №FO-00700816 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого був застрахований автомобіль автомобіль 2; ОСОБА_2 повідомив позивача про ДТП; Приморський районний суд міста Одеси постановою від 13 листопада 2020 року визнав відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КупАП (далі також постанова від 13 листопада 2020 року); 15 жовтня 2020 року представник ТОВ «НовікЬ» звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування та отримання відшкодування; вартість матеріального збитку завданого ТОВ «НовікЬ» внаслідок ДТП становить 112594 гривні 38 копійок; цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП згідно поліса № AP160899 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (далі також третя особа, ПАТ «УПСК»); позивач звернувся до ПАТ «УПСК» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку суброгації; розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 112594 гривень 38 копійок, ПАТ «УПСК» частково відшкодував сплачену суму 75145 гривень 81 копійку, тому різниця що підлягає стягненню з відповідача складає 37448 гривень 57 копійок (а.с.1-5).

02 листопада 2023 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив таке: відповідач в кінці 2021 року отримав досудову вимогу від позивача щодо сплати різниці між фактичним розміром нанесеної ним шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням; цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, ліміт відповідальності за полісом № AP160899 від 15 березня 2020 року за шкоду заподіяну майну складав 130000 гривень (далі також поліс), тобто такий, що мав би покрити розмір страхового відшкодування в порядку суброгації в повному обсязі, а не лише 75145 гривень 81 копійок; ПАТ «УПСК» виплатило позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля 2 та розміру франшизи, застосувавши коефіцієнт фізичного зносу 0,3755 для автомобіля 2, 2017 року випуску; неправильне застосування заниженого коефіцієнту фізичного зносу 0,3755 стало підставою для заниженої виплати страхового відшкодування в порядку суброгації від ПАТ «УПСК» (далі відзив, а.с. 54-60).

22 грудня 2023 року представник відповідача подав до суду додаткові пояснення в яких зазначив таке: відповідно до акту огляду транспортного засобу від 13 жовтня 2020 року, огляд автомобіля 2 проводився за відсутності відповідача, доказів, направлення листів, повідомлень про проведення огляду на адресу відповідача до позовної заяви не надано; виплата страхового відшкодування зважаючи на повідомлення третьої особи відбулося з урахуванням франшизи та коефіцієнта зносу 0,3755, який застосований, оскільки автомобіль 2 мав раніше пошкодження (а.с. 121- 123).

Представник третьої особи не подав до суду пояснень.

2. Мотиви проведення судового засідання за відсутності учасників справи такі.

Представник позивача Миц Ірина Володимирівна подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її та позивача участі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, повідомлений належно про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав повідомлений належно про дату, час та місце розгляду справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки вони належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

3. Учасники судового провадження висловили таке.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовної заяви з підстав викладених у відзиві та додатково пояснив таке: нарахування виплати страхового відшкодування не повинно було здійснюватися з урахуванням коефіцієнта зносу 0,3755 для автомобіля 2 2017 року випуску; відомості про пошкодження автомобіля 2 не підтверджуються жодними доказами; у всякому разі ліміт відповідальності за полісом у розмірі 130000 гривень покриває розмір страхового відшкодування в повному обсязі.

4. Процесуальні рішення та дії у справі такі.

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 09 жовтня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази (а.с. 33-35).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 06 листопада 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відклав розгляд справи, надав позивачу час для підготовки відповіді на відзив (а.с.86).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 06 грудня 2023 року, залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «УПСК» (а.с.106-107).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 06 листопада 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відклав розгляд справи, визнав явку позивача до суду обов`язковою (а.с. 105).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 27 грудня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відклав розгляд справи, визнав неявку позивача, представника позивача до суду неповажною (а.с. 137-139).

Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 25 січня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відклав розгляд справи, викликав позивача, представника позивача до суду для дачі особистих пояснень (а.с. 147-151).

5. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі.

01 квітня 2020 року позивач та ТОВ «НовікЬ» уклали договір (поліс) №FO-00700816 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого був застрахований автомобіль 2, за умовами якого відшкодування відбувається без врахування зносу (а.с. 21).

Постанова від 13 листопада 2020 року, яка набрала законної сили 05 грудня 2022 року, у справі №522/19400/20 свідчить, що 10 жовтня 2020 року приблизно о 17 годині 10 хвилин відповідач керував автомобілем 1, в місті Одеса на вулиці Генуезька, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю 2, який рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем 2, що спричинило механічні пошкодження автомобілів (а.с. 8).

10 жовтня 2020 року ОСОБА_2 повідомив позивача про настання страхового випадку (а.с. 18).

За ремонтною калькуляцією від 14 жовтня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 112594 гривень 38 копійок (а.с. 15).

15 жовтня 2020 року представник ТОВ «НовікЬ» подав позивачу заяву на виплату страхового відшкодування якій просив перерахувати суму відшкодування станції технічного обслуговування ТОВ «ЗС ГРУПП «Audi центр Одеса ЮГ» (а.с. 20).

Позивач на підставі страхового акта №24365/21/920 від 23 жовтня 2020 року (далі також страховий акт), розрахунку суми страхового відшкодування (далі також розрахунок), платіжною інструкцією від 26 жовтня 2020 року №133424 (далі також платіжна інструкція) виплатив страхове відшкодування в розмірі 112594 гривень 38 копійок (а.с.13, 14, 22).

ПАТ «УПСК» платіжним доручення від 13 серпня 2021 року №17436 сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 75145 гривень 81 копійку (а.с. 23).

27 жовтня 2021 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром нанесеної шкоди і виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 3448 гривень 57 копійок (а.с. 61).

Повідомлення ПАТ «УПСК» від 22 листопада 2021 року свідчить, що: автомобіль 1 станом на 10 жовтня 2020 року був забезпечений полісом; ліміт відповідальності за полісом за шкоду заподіяну майну становить 130000 гривень; у зв`язку з настанням страхового випадку, ПАТ «УПСК» перерахувало позивачу страхове відшкодування в розмірі 75145 гривень 81 копійки (а.с. 75).

Розрахунок страхового відшкодування, свідчить що ПАТ «УПСК» застосувало коефіцієнт фізичного зносу 0, 3755 (а.с. 77).

Повідомлення ПАТ «УПСК» від 11 грудня 2021 року свідчить, що ПАТ «УПСК» застосувало коефіцієнт фізичного зносу 0,3755, оскільки відповідно до інформації, яка міститься в системі Аudatex автомобіль 2 мав пошкодження до ДТП, які вплинули зокрема на ринкову вартість досліджуваного КТЗ та розрахунок коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу за формулою (а.с. 125).

6. Норми права, які застосував суд такі.

6.1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України, далі також ЦК).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 29 ЦК).

Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (частина 2 статті 4 ЦК).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (частина 1 статті 979 ЦК).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (частина 1 статті 993 ЦК).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина 1 статті 1191 ЦК).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК).

6.2. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (частина 1 статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі також Закон).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (частина 1 статті 6 Закону).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина 1 статті 22 Закону).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (частина 1 статті 29 Закону).

6.3. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (пункт 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, далі також Методика).

Значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для фототехніки (пункт 7.38 розділу VII Методики).

Винятками стосовно використання зазначених вимог є: КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 2 до цієї Методики (пункт 7.39 розділу VII Методики).

7. Норми процесуального права, які застосував суд такі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК).

8. Мотиви застосування норм права такі.

8.1. Системний аналіз норм зазначених у пункті 6 мотивувальної частини цього рішення, свідчить, що виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладене на страховика винної особи у межах, встановлених Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, тобто з врахуванням положень Методики.

Якщо для відновлення пошкодженого транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що в страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В такому разі обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

8.2. Суд констатує, що: автомобіль 2 випущений в 2017 році, який на дату ДТП 10 жовтня 2020 року перебував в експлуатації менше 7 років, томупід час визначення розміру відновлювальних робіт, відповідно до положень Методики коефіцієнт фізичного зносу КТЗ повинен дорівнювати «0»; позивач не забезпечив подання до суду достатніх, належних доказів на підтвердження того, що автомобіль 2 мав пошкодження раніше.

Суд зауважує, що автомобіль 1 станом на 10 жовтня 2020 року був забезпеченим полісом з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну, яка становить 130000 гривень.

Натомість позивач не довів того, що в страховика відповідача не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування в межах встановленого ліміту 130000 гривень та не подав доказів у разі, якщо б розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

9. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку щодо відмови у задоволенні позовної заяви.

10. Розподіл між сторонами судових витрат такий.

Зважаючи на приписи частини 1 статті 137, частини 1 статті 141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача, оскільки в позові відмовлено.

11. . Інші питання такі.

Повне судове рішення складене 15 лютого 2024 року, через перебування судді 09 лютого 2024 року на навчанні, вихідними днями 10, 11 лютого 2024 року та перебування судді з 10 години 09 хвилин до 16 години 08 хвилин 12 лютого 2024 року в нарадчій кімнаті.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 273, 279 ЦПК, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви Приватного товариства Приватного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повне судове рішення складене 15 лютого 2024 року.

СуддяОлександр КРАВЧУК