ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/974/23

Провадження № 22-ц/4820/1008/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 674/974/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Наталюком Назаром Миколайовичем, на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким виділити їй в натурі частку нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позову вказувала, що заочним рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24.05.2016 року за нею визнано право власності на частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцю за законом, що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Підствою звернення до суду із цим позовом, позивачка вказала, неприязні відносини з приводу користування, утримання вищевказаного майна, які склалися між нею та відповідачкою. Як налідок на теперішній час вона позбавлена можливості на власний розсуд розпоряджатись своїм майном, оскільки не може виготовити правовстановлюючі документи на майно через їх втрату, а на такий правочин необхідна згода всіх співвласників.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року вказаний позов було задоволено. Виділено в натурі ОСОБА_2 належну їй 1/2 частку нерухомого майна, яке перебуває за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту ІІ висновку судового експерта ОСОБА_4 від 23 листопада 2023 року № 48/23, а саме: в приміщенні житлового будинку (літ.А-1) житлову кімнату 1-3 площею 23,8 кв.м., 3/5 частини літньої кухні (літ. Б), що складає площу її забудови 40,5 кв.м., літню кухню (літ. В) площею 15,6 кв.м., вбиральню (літ. Е) площею 1,0 кв.м.

Виділено в натурі ОСОБА_1 належну їй 1/2 частку нерухомого майна, яке перебуває за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту ІІ висновку судового експерта ОСОБА_4 від 23 листопада 2023 року № 48/23, а саме: в приміщенні житлового будинку (літ.А-1): кухню 1-1 площею 10,8 кв.м., житлову кімнату 1-2 площею 11,9 кв.м., веранду I площею 10,1 кв.м.; 2/5 частини літньої кухні (літ. Б), що складає площу її забудови 27,0 кв.м., гараж (літ. Г) площею 19,4 кв.м., сарай (літня кухня) (літ. Д) площею 7,8 кв.м.

Залишено в спільному користуванні огорожу (літ. N), що складає профлист 37 кв. м, ворота металеві 9,0 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1214 грн. в якості компенсації за відхилення від ідеальної частки у житловому будинку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1335 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що вирішуючи спір суд не взяв до уваги пояснення її представника щодо неможливості задоволення такого позову, оскільки спірний будинок належить двом співвласникам. Тому виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. Про це також вказано і на арк. 6 долученої до матеріалів справи експертизи № 48/23 від 23.11.2023р. щодо різниці «поділу» та «виділу» майна із спільної часткової власності. Вказує, що експерт надавав відповідь на питання, чи взагалі можливий поділ будинковолодіння та господарських будівель, а не чи можливий виділ в натурі позивачці частини будинку та господарських будівель, як вона просила у позові.

Звертає увагу на те, що по обох запропонованих варіантах поділу, проведення частини робіт передбачає втручання в несучі конструкції будинку, а також не визначено яка із сторін має виконувати роботи і скільки ці роботи будуть коштувати.

Також зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності дозволу компетентного органу на здійснення переобладнання будинку з втручанням у несучі конструкції.

Вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що при відповідному поділі частини будинку, неможливо буде виділити в подальшому земельну ділянку, розташовану під будівлями, яка підлягає виділу для їх обслуговування.

Крім того, вважає, що наявний в матеріалах справи висновок експерта, за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 23.11.2023р.№ 148/23 не відповідає вимогам Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом № 5 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007р. Посилаючись на вказані порушення, які залишалися поза увагою суду, просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

ОСОБА_2 через свого представника адвоката Кучерявого Д.Й. подала відзив на апеляційну скаргу, вважає доводи апелянта безпідставними та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що заочним рішенням Дунаєвецького районного суду від 24 травня 2006 року за позивачкою ОСОБА_2 як спадкоємцем за законом в порядку спадкування визнано право власності на частину будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі даного судового рішення позивач зареєструвала своє право власності на вказану частину нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.06.2016 року.

Інша части на спірного житлового будинку на праві спадкування належить відповідачу ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , однак на даний час не зареєструвала своє право власності на спадкове нерухоме майно у встановленому законом порядку.

02.12.2015 на замовлення позивача ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на спірний житловий будинок з господарськими спорудами, згідно якого площа будинку (А-1) складає 80,5 кв.м., літня кухня (Б) 67,5 кв.м., літня кухня (В) 15,6 кв.м., гараж (Г) 19,4 кв.м., сарай (Д) 7,8 кв.м., вбиральня (Е) 1,0 кв.м., огорожа (N) проф. лист 37 кв.м., ворота металеві 9,0 кв.м.

В свою чергу житловий будинок складається з кімнати 1-3, площею 23,8 кв.м., кімнати 1-2, площею 11,9 кв.м., кухні 1-1, , площею 10,8 кв.м., веранди, площею 10,1 кв.м.

Представником позивачки суду було надано висновок експерта №48/23 від 23.11.2023 року, проведеної на підставі звернення представника позивача адвоката Кучерявого Д.Й.

На вирішення судової будівельно-технічної експертизи представником позивача було поставлено наступне питання: Чи можливий технічний поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 на дві відокремлені частини відповідно до ідеальних часток співвласників до або із відхиленням від ідеальних часток співвласників до частини?

Згідно з варіантом І житлового будинку площею та господарських будівель і споруд пропонується наступний поділ між першим співвласником частини та другим співвласником частини: житловий будинок (А-1): І веранда, площею 10,1 кв.м. - перший співвласник; 1-1 кухня, площею 10,8 кв.м., - перший співвласник; 1-2 житлова, площею 11,9 кв.м. - перший співвласник; 1-3 житлова, площею 23,8 кв.м. - другий співвласник; господарські будівлі та споруди: Б літня кухня за другим співвласником; В літня кухня за другим співвласником; Г гараж за першим співвласником; Д сарай (літня кухня) за першим співвласником; Е вбиральня за другим співвласником; N огорожа за двома співвласниками.

По даному варіанту поділу відхилення від ідеальних частин співвласників по вартості житлового будинку становить: для першого співвласника частини на 51061 грн. менше, для другого співвласника частини на 51061 грн. більше.

Для відокремленого користування співвласниками приміщеннями житлового будинку необхідно виконати наступні роботи: демонтувати дверний блок та замурувати дверний отвір між приміщеннями поз.1-3 та поз.1-1; облаштувати вхідні двері (дверний блок) на місці отвору віконного блоку у приміщенні поз.1-3; облаштувати міжкімнатну перегородку у приміщенні поз.1-3.

За варіантом ІІ поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд пропонується наступний поділ між першим співвласником частини та другим співвласником частини: житловий будинок (А-1): 1-1 кухня, площею 10,8 кв.м. - перший співвласник; 1-2 житлова, площею 11,9 кв.м. - перший співвласник; 1-3 житлова, площею 23,8 кв.м. другий співвласник 23,8 кв.м.; І веранда, площею 10,1 кв.м. - перший співвласник; господарські будівлі та споруди: Б літня кухня за першим співвласником 2/5 частини (площа забудови 27,0 кв.м), за другим співвласником 3/5 частини; В літня кухня за другим співвласником; Г гараж за першим співвласником; Д сарай (літня кухня) за першим співвласником; Е вбиральня за другим співвласником; N огорожа за двома співвласниками.

По даному варіанту поділу відхилення від ідеальних частин співвласників по вартості житлового будинку становить: для першого співвласника частини на 1214 грн. більше, для другого співвласника частини на 1214 грн. менше.

Для відокремленого користування співвласниками приміщеннями житлового будинку необхідно виконати наступні роботи: демонтувати дверний блок та замурувати дверний отвір між приміщеннями поз.1-3 та поз.1-1; облаштувати вхідні двері (дверний блок) на місці отвору віконного блоку у приміщенні поз.1-3; облаштувати міжкімнатну перегородку у приміщенні поз.1-3; облаштувати перегородку для поділу між 2/5 частиною (площа забудови 27,0 кв.м) та 3/5 частиною (площа забудови 40,5 кв.5) у господарській будівлі Літ.Б (літня кухня).

Відповідно до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За нормами ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

За норами ст. 380, 382 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу.

Вимоги до облаштування ізольованих квартир визначені у Державних будівельних нормах України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН. В.2.2-15:2019

За п.п.3.8, 3.15 даного ДБН:

- житло І категорії Житло з нормованими нижніми і ненормованими верхніми межами площ квартир та одноквартирних житлових будинків (чи котеджів), які забезпечують рівень комфорту проживання не нижче за мінімально допустимий 3.9 житло II категорії Житло з нормованими нижніми і верхніми межами площ квартир та житлових кімнат гуртожитків відповідно до чинних санітарних норм, які забезпечують мінімально допустимий рівень комфорту проживання

- квартира - комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї різного чисельного складу, який включає: основні приміщення - житлову (житлові) кімнату та допоміжні приміщення - кухню, ванну кімнату (душову), туалет (або суміщений санвузол), а також передпокій, комору чи вбудовану шафу

П. 4.1 ДБН передбачено, що житло за рівнем комфорту та соціальної спрямованості поділяють на дві категорії: І і II (див. розділ 3). Вимоги цих норм поширюються на обидві категорій житла.

За п.п. 5.17, 5.18, 5.19 ДБН одноквартирний (односімейний) житловий будинок і квартиру у багатоквартирному житловому будинку слід проектувати, виходячи з умови їх заселення однією сім`єю. Типи квартир за кількістю житлових кімнат і їх площі у житлових будинках II категорії слід приймати за таблицею. Рівень комфорту і склад приміщень квартир і одноквартирних будинків у будівлях житла І категорії визначається завданням на проектування, при цьому нижня межа площі квартир допускається відповідно до показників квартир, наведених у таблиці 1. Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 14 м2, в інших квартирах - не менше 16 м2. Мінімальна площа спальні на одну особу - 8 м2, на дві особи - 10 м2. Мінімальна площа кухні - 8 м2, в однокімнатній квартирі допускається зменшувати площу кухні до 5 м2. Допускається в квартирах влаштування кухні-ніші, а також об`єднання кухні із загальною кімнатою (вітальнею) за умови їх обладнання електроплитою та примусовою витяжною вентиляцією.

За п. 5.20 ДБН допоміжні приміщення квартири ІІ категорії комфортності повинні бути обладнані: кухня - мийкою, також плитою для приготування їжі; ванна кімната - ванною (або душем) та умивальником; туалет - унітазом та умивальником площею не менше 1,5 м2 ; суміщений санвузол - ванною (або душем), умивальником і унітазом площею не менше 3,8 м 2.

Нормами п. 5.23 ДБН передбачено, що кухні, обладнані газовикористовуючим обладнанням, повинні відповідати вимогам ДБН В.2.5-20.

Згідно п. 7.1 ДБН при проектуванні реконструкції житлових будинків необхідно передбачати заміну або вдосконалення всіх існуючих інженерних систем і обладнання: каналізації, водопостачання (холодної і гарячої води), опалення, газових, електричних та інших.

При цьому Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2023 року в справі № 707/2516/18 вказала, що завданням суду при розгляді такої категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Отримання дозволів на перепланування об`єкта нерухомості здійснюється власниками, якщо техніко-юридичними нормами встановлена вимога щодо отримання дозвільних документів у разі втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування чи в інших випадках, передбачених будівельними нормами та правилами.

Наявність чи відсутність станом на час ухвалення судом відповідного рішення таких дозволів чи погоджень, необхідних для фактичного виконання робіт з поділу спірного майна, немає значенні для суду, який ухвалює рішення про поділ незалежно від того, чи є у сторін у справі проєктна документація з поділу, чи затверджена вона, чи отримано ними документи на право виконання відповідних будівельних робіт, а також незалежно від того, чи вимагається за законом в конкретному випадку розробка такої проєктної документації та отримання дозвільної документації.

Таким чином з врахуванням норм цивільного законодавства та правової позиції Верховного Суду поділ об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, має відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, технічного паспорту спірний житловий будинок складається з кімнати 1-3, площею 23,8 кв.м., кімнати 1-2, площею 11,9 кв.м., кухні 1-1, , площею 10,8 кв.м., веранди 2, площею 10,1 кв.м. При цьому будинок підключений до електро- та газопостачання.

Однак в справі не встановлено яка в будинку система теплопостачання (газовий котел, пічне опалення, тощо) та наявність системи водопостачання.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи експерт надав суду два варіанти поділу будинку, за якими пропонується поділ між першим співвласником та другим співвласником частини: І веранда, площею 10,1 кв.м. - перший співвласник, 1-1 кухня, площею 10,8 кв.м., - перший співвласник; 1-2 житлова, площею 11,9 кв.м. - перший співвласник 11,9 кв.м.; 1-3 житлова 23,8 кв.м. - другий співвласник.

Разом з тим, запропонувавши варіанти поділу житлового будинку, відповідно до якого кухня, веранда і одна житлова кімната виділяється позивачу, а лише одна житлова кімната з окремим входом виділяється відповідачу, експерт не розглянув питання можливості облаштування в частині будинку, що виділяється відповідачу, кухні, не надав суду висновку щодо можливості облаштування будинку окремими автономними системами газопостачання, технічної можливості обладнання в приміщенні відповідача газової плити, газового котла чи інших газових приборів, окремого пічного опалення, розділення системи електропостачання та опалення, як окремих систем електропостачання та опалення для кожного співвласника будинку.

Крім того, експерт не розглянув питання щодо можливості облаштування у приміщеннях, які виділяються сторонам, відповідних окремих санвузлів, а саме вбиральні та ванної кімнати.

Отже слід дійти висновку, що запропоновані експертом варіанти поділу житлового будинку з метою створенні двох окремих об`єктів нерухомого майна житлових приміщень не ґрунтуються на нормах Державних будівельних нормах України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН. В.2.2-15:2019, так як виділені сторонам частини спірного житлового будинку не відповідають вимогам до житлового приміщення, передбачені ст. 183, 379, 382 ЦК України та вказаним нормам ДБН.

Таким чином суд першої інстанції, дійшовши висновку про можливість виділення належної позивачу та відповідачу відповідних часток житлового будинку, не звернув уваги на ці обставини, їх не перевірив та в рішенні не зазначив чи приміщення, які виділяються сторонам, відповідають Державним будівельним нормам України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН. В.2.2-15:2019.

Отже, відповідно до ст. 81 ЦПК України позивачем не надано доказів того, що є технічна можливість переобладнання будинку в окремі ізольовані житлові приміщення згідно Державним будівельним нормам України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН. В.2.2-15:2019, а тому колегія суддів вважає, що на даний час за наданих суду доказів підстави для поділу житлового будинку в натурі відсутні.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності позовних вимог щодо можливості поділу житлового будинку в натурі на два окремі ізольовані житлові приміщення.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, в позові ОСОБА_2 відмовлено, то відповідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1602,24 грн.

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Наталюком Назаром Миколайовичем, задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1602,24 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова