Справа №442/7988/24
Провадження №2-о/442/757/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.,

присяжних: Бойка Р.Т., Гернаги О.І.,

за участю секретаря судового засідання Малик О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу в місті Дрогобичі за заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина безвісно відсутнім, заінтересована особа: Дрогобицька міська рада, -

в с т а н о в и в :

25.09.2024 заявниця звернулась в суд з даною заявою, в якій просить: визнати безвісно відсутнім свого брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В заяві посилається на те, що ОСОБА_2 є її рідним братом. ОСОБА_1 , будучи зареєстрованим в житловому будинку, що залишився після смерті їх матері, фактично прийняв у спадщину будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно листа Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 12.06.2024 № 5816/01/52-24 повідомлено, що її звернення з приводу встановлення місця знаходження ОСОБА_2 зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області за № 5816 від 05.06.2024. Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно інформаційного порталу Національної поліції не перебуває у державному розшуку за жодним підрозділом Національної поліції України. Також за результатами перевірки встановлено, що за максимально можливий період перевірки із 01.01.2018 по теперішній час перетинів Державного кордону України ОСОБА_2 не зафіксовано.

Також перевірено ОСОБА_1 по обліках ДРАЦС, щодо зміни анкетних даних, одруження смерті не встановлено.

Відповідно до актів обстеження місця проживання №117 від 10.07.2024,№105 від 25.06.2024, та №1474 від 11.03.2021 ОСОБА_2 1980 р.н. з 200 року по даний час не проживає в будинку АДРЕСА_1 , де зокрема не проживав включно на день смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що спроби самостійно встановити місце знаходження ОСОБА_1 були марними, що і стало підставою для звернення до суду.

Визнання безвісно відсутнім ОСОБА_1 їй необхідно для оформлення документів для прийняття спадщини та зняття з реєстрації ОСОБА_4 з метою оформлення субсидії для зменшення плати за комунальні послуги..

Ухвалою від 26.09.2024 провадження у справі відкрито, призначено розгляд заяви.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, просить її задоволити.

Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, при прийнятті рішення покладаються на думку суду.

Вислухавши пояснення заявниці, яка заяву підтримала, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 протягом останніх 24 років у будинку АДРЕСА_1 , і відсутності відомостей про місце його фактичного перебування протягом вказаного періоду часу дослідивши представлені докази, суд дійшов такого висновку.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

За приписами ч. 1ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

З наведених положень процесуального законодавства вбачається, що предметом доказування у справі про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою є обставини, які підтверджують відсутність відомостей про місцеперебування особи у місці її постійного проживання протягом одного року, вживання заявником заходів до розшуку особи, неможливість встановлення місця знаходження даної особи.

В постанові Верховного Суду від 29.08.2019 у справі № 225/2576/17, провадження № 61-30491св18 роз`яснено, що безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалось встановити місця її знаходження (переживання). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставою для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 України; наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісною відсутньою.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Виходячи з положень ст. 43 ЦК України при вирішенні питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою перш за все підлягають з`ясуванню місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходи, які приймала заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Отже, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності наступних умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Під час розгляду справу суду необхідно з`ясувати місце постійного проживання особи на час її зникнення, заходи, які приймала заявник для встановлення місцезнаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Суд зазначає, що визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, а тому заінтересованими особами мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дрогобичі Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.07.2016.

ОСОБА_1 , будучи зареєстрованим в житловому будинку, що залишився після смерті їх матері, фактично прийняв у спадщину будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Із представлених доказів вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прописані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 12.06.2024року №5816/01/52-24 повідомлено, що її звернення з приводу встановлення місця знаходження ОСОБА_2 зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області за №5816 від 05.06.2024. Проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно інформаційного порталу Національної поліції не перебуває у державному розшуку за жодним підрозділом Національної поліції України. Також за результатами перевірки встановлено, що за максимально можливий період перевірки із 01.01.2018 по теперішній час перетинів Державного кордону України ОСОБА_2 не зафіксовано.

Також перевірено ОСОБА_1 по обліках ДРАЦС, щодо зміни анкетних даних, одруження смерті не встановлено.

Відповідно до актів обстеження місця проживання №117 від 10.07.2024, №105 від 25.06.2024, та №1474 від 11.03.2021 ОСОБА_2 1980р.н. з 2000 року по даний час не проживає в будинку АДРЕСА_1 , де зокрема не проживав включно на день смерті його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, з`ясувавши обставини у справі, а саме відсутність відомостей про перебування ОСОБА_1 у місці його постійного проживання та за останнім відомим місцем його реєстрації, відсутність відомостей про дійсне перебування останнього і неможливість отримати такі відомості, сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування особи, суд дійшов висновку про наявність юридичного складу для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Що стосується визначення судом дати початку безвісної відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить з того, що у своїй заяві заявниця зазначає про те, що ОСОБА_2 у 2000 році виїхав за кордон у невідомому напрямку, а свідки не вказали точного часу відколи не бачили ОСОБА_2 , зазначивши, про його відсутність за місцем реєстрації з 2000 року.

Таким чином, з врахуванням вимог ч. 2 ст. 43 КК України, суд вважає за можливе початком безвісної відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати перше січня наступного року, що йде за тим, у якому були наявні відомості про місце перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 01.01.2001.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку ст. 309 ЦПК України.

Керуючись: ст. 43 ЦК України, ст.ст. 305-308 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Раневичі, Дрогобицького району Львівської області, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати 01.01.2001.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 21.10.2024.

Суддя О.В. Крамар

Присяжні: Р.Т. Бойко

О.І. Гернага