Справа № 933/251/24
Провадження № 2/933/43/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

секретарів

судового засідання - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2024 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області в інтересах ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

24.05.2024 року судом було отримано інформацію щодо місця реєстрації відповідачів.

27.05.2024 року ухвалою судді було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 24 червня 2024 року на 08:30 год.

24.06.2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 11:00 год. 08 липня 2024 року, у зв`язку з першою неявкою відповідачів.

08.07.2024 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було призначено справу до розгляду по суті на 11:00 годину 19 серпня 2024 року, яке в подальшому було відкладено на 16:00 год. 10 вересня 2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявниці вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Нововодяне Покровського району Донецької області, у віці ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть якого була зареєстрована Виконавчим комітетом Білозерської1 міської ради Донецької області 09.10.2023 року, про що складено відповідний актовий запис №126.

В зв`язку зі смертю спадкодавця на території Білозерської міської ради Покровського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі із земельної ділянки з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,3670 га, кадастровий №:01:000:1404, розташованої на території Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області (територія Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області), і яка належала спадкодавцю на підставі рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 21.12.2020 року, ухваленого по справі №933/743/2020.

По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив.

Позивачка по справі - ОСОБА_4 , є донькою спадкодавця, і відповідно до положень ст. 1261 ЦК України - спадкоємцем свого померлого батька за першою чергою спадкування за законом. 30.03.2024 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепанової О.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини, в результаті чого нотаріусом було відкрито спадкову справу за №71/2024. 15 квітня 2024 року, після спливу встановленого чинним законодавством України строку для прийняття спадщини, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частку спірної земельної ділянки з огляду на те, що на момент смерті спадкодавця разом з ним за адресою місця його проживання були також зареєстровані його дружина, ОСОБА_8 , 1959 року народження, а також двоє його дітей - ОСОБА_5 , 1986 року народження, та ОСОБА_6 , 1996 року народження (далі - відповідачі по справі). На відміну від матері позивачки, та її сестри - ОСОБА_9 ; 2001 року народження, які в належний спосіб відмовилась від спадщини за законом на користь позивачки шляхом подання нотаріусу відповідних заяв, від відповідачів такі заяви не надходили, а тому нотаріус вважає їх такими, що фактично прийняли спадщину у відповідних частинах, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Позивачка стверджує, що хоча на час відкриття спадщини відповідачі по справі дійсно були зареєстровані за адресою місця проживання спадкодавця по АДРЕСА_1 , а саме| брат ОСОБА_10 з 28.09.2010 року, а сестра Катерина - з 23.12.2015 року, але починаючи з 2015 року вони фактично не проживали за вказаною адресою, тому не є такими, що фактично прийняли спадщину після смерті спадкодавця у відповідних частинах. Починаючи з 2015 року і до теперішнього часу брат позивачки - ОСОБА_5 фактично проживає в с. Благодать, Покровського району Донецької області, а сестра позивачки - ОСОБА_6 фактично проживала в м. Білозерське Покровського району Донецької області, а після початку збройної агресію рф проти України - в травні місяці 2022 року виїхала в евакуацію до Німеччини, де і мешкає донині. Зазначений факт, що має юридичне значення для позивачки, вона має намір встановити в судовому порядку, чим і зумовлене звернення до суду з цим позовом.

На підставі викладеного, представник позивача просить суд встановити факт того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживали постійно разом зі спадкодавцем в буд. АДРЕСА_1 . А також, просить визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право приватної власності на земельну ділянку площею 5,3670 га, кадастровий номер :01:000:1404, розташована на території Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, в цілій частці, в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нововодяне Покровського району Донецької області.

В судове засідання 10.09.2024 року позивачка не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за участі її представника ОСОБА_3 . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.137). У попередньому судовому засіданні, 19.08.2024 року, просила суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 10.09.2024 року представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та повідомив, що сторона позивача по справі підтримує позов у повному обсязі та просить суд його задовольнити (а.с.138). У попередньому судовому засіданні, 19.08.2024 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та надав пояснення, відповідно викладеним у позовній заяві. Просив суд встановити факт того, що ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживали постійно разом в буд. АДРЕСА_1 , та визнати за позивачкою право приватної власності на земельну ділянку площею 5,3670 га, кадастровий номер :01:000:1404, в цілій частці, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 її батька - ОСОБА_7 .

Співвідповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про день слухання справи. 19.08.2024 року надав до суду клопотання (а.с.116), про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зазначає у клопотанні, що на момент смерті батька разом з ним не проживав, хоча був зареєстрований разом з батьком по АДРЕСА_1 . Починаючи з 2015 року проживав за іншою адресою, а саме: у АДРЕСА_2 , де мешкає понині. Також повідомив, що після смерті батька він звертався до нотаріуса з метою подання заяви про відмову від прийняття спадщини на користь сестри ОСОБА_4 , але нотаріус його відмови не прийняв, оскільки, на момент звернення, на думку нотаріуса, у нього був «недійсний паспорт» - не вклеєне фото за віком (а.с. 54, 57-61,75, 110, 112, 126,136).

Співвідповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, належним чином була повідомлена про день слухання справи. 10.09.2024 року надала до суду клопотання, про розгляд справи за її відсутності. У клопотанні зазначає, що на момент смерті батька разом з ним не проживала, хоча була зареєстрована разом з батьком по АДРЕСА_1 . Починаючи з 2015 року проживав за іншою адресою, а саме: у м. Білозерське Добропільського (нині Покровського) району Донецької області У травні 2022 року вона виїхала за межі України до Німеччини, де мешкає дотепер (а.с.139).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що позивачку знає, доводиться кумою, проживає поряд з позивачкою в АДРЕСА_1 . Сім`ю - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знає добре. Це багатодітна родина, мали 6 дітей. У жовтні 2023 року помер ОСОБА_12 , та на момент його смерті у цьому будинку проживали: дружина ОСОБА_13 та донька ОСОБА_14 . Станом на жовтень 2023 року позивачка не проживала разом з батьками, вона переїхала до міста та приїздила в гості. Їх син - ОСОБА_15 проживав у селі Благодать, Покровського району, тобто, окремо від батьків. ОСОБА_6 проживала у м. Білозерське, а потім виїхала після початку збройної агресії РФ в евакуацію до Німеччини, тобто, з жовтня 2023 року вона її не бачила. Як їй відомо, ОСОБА_16 проживає зі своїм хлопцем у Німеччині по теперішній час.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позивачка доводиться їй донькою, відносини добрі. Зазначила, що в АДРЕСА_1 , проживала вона разом з чоловіком ОСОБА_7 , та дітьми ОСОБА_17 , та ОСОБА_16 . Чоловік помер у жовтні 2023 року, та на момент смерті у вказаному будинку проживали лише вона та покійний чоловік. Діти - син ОСОБА_15 у с. Благодатне купив будинок давно, де проживає з дружиною. Донька ОСОБА_6 проживала з 2021 році у м. Білозерське, куди вийшла заміж. На даний час вона проживає за кордоном, вона жива та здорова, спілкуються з нею по телефону. Донька ОСОБА_16 відмовляється від своєї частки спадщини на користь сестри ОСОБА_4 . Після смерті чоловіка вона була у нотаріуса, та свою частку у спадковому майні відмовилась у нотаріуса, написала заяву, на користь доньки ОСОБА_4 . Також, донька ОСОБА_18 у нотаріуса відмовилась від спадщини. Відомо, що ОСОБА_15 відмовлявся на словах, але заяву у нотаріуса не подав, оскільки у його паспорті не була вклеєна фотокартка.

На запитання суду, свідок пояснила, що її син ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною купили будинок по АДРЕСА_2 , та проживають тривалий час окремо, де він працює трактористом у приватного підприємця.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що вона є рідною сестрою позивачки, відносини добрі, та на теперішній час проживає по АДРЕСА_1 . На момент смерті батька - ОСОБА_7 , проживала поряд з ними - по сусідству. Батьки на той час проживали самі, тобто удвох. Під одним дахом з батьками брат ОСОБА_17 не проживав, він проживав у селі Благодать, та у м. Білозерське. Сестра ОСОБА_6 не проживала з батьками, станом на жовтень 2023 року, оскільки з початком війни вона виїхала до Німеччини, та з того часу додому не приїздила. Спілкується зі своєю сестрою у телефонному режимі по відеозв`язку, та ОСОБА_16 відомо про долю батьківського спадку. Свідок була у нотаріуса, писала заяву про відмови у своїй частці на користь сестри ОСОБА_4 , щоб вона на себе оформила спадок. ОСОБА_19 не вчиняв ніяких дій у нотаріуса, оскільки у нього паспорт був прострочений, не вклеїв фотокарту, та пізніше він отримав новий паспорт. ОСОБА_19 працює трактористом на бригаді у с. Благодать, та йому відомо про те, що відбувається суд.

Суд, заслухавши позивачку, та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 жовтня 2023 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Нововодяне, Покровського району Донецької області (а.с.12).

Факт родинних зв`язків між позивачкою та померлим підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_20 , серії НОМЕР_2 , виданого 06.07.1991 року виконкомом Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, де в графі «батько» зазначено ОСОБА_7 , «мати» - ОСОБА_8 ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 05.04.2024 року № 6, відповідно до якого ОСОБА_20 28.08.2010 року уклала шлюб з ОСОБА_21 , актовий запис №79, та змінила прізвище на « ОСОБА_22 »; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 01.12.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_23 01.12.2018 року уклала шлюб з ОСОБА_24 , актовий запис № 65, та змінила прізвище на « ОСОБА_25 » (а.с.9-11).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 22.01.2019 року № 56, ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76421553 від 30.03.2024 року, була заведена за заявою ОСОБА_4 спадкова справа № 71/2024 про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 (а.с.13).

Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. від 15.04.2024 року № 261/02-31, позивачу ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,367 га (кадастровий номер :01:000:1404), надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у цілій частці спадщині, після смерті її батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначено у даній постанові, спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняли: ОСОБА_4 , як його донька, котра подала заяву у встановлений законом строк, у 3/5 частках у спадщині, ОСОБА_5 , як його син, котрий проживав з ним та був зареєстрований за однією адресою до його смерті у 1/5 частці у спадщині, та ОСОБА_6 , як його донька, котра проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою до його смерті у 1/5 частці у спадщині (а.с.14-15).

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 21.12.2020 року було визнано за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на земельну ділянку, площею 5,367 га, кадастровий номер :01:000:1404, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (а.с.16-17).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.02.2021 року № 245892455, земельна ділянка, площею 5,367 га, кадастровий номер :01:000:1404, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_7 на праві приватної власності (а.с.18).

Як вбачається з довідки Нововодянського старостинського округу виконавчого комітету Білозерської міської ради Покровського району Донецької області від 18.03.2024 року № 28, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті разом з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (за вказаною адресою не проживає); та донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (за вказаною адресою не проживає) (а.с.19).

Згідно акту обстеження по факту не проживання особи на території Нововодянського старостинського округу виконавчого комітету Білозерської міської ради від 08.04.2024 року, складено старостою ОСОБА_26 , у присутності сусідів ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 встановлено, що громадяни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 16.04.2024 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1404 становить 189836,7 грн. (а.с.21).

Як вбачається з відповіді Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.07.2024 року, яка міститься в Базі даних щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 08.11.2017 року, станом на 14:30 год. 15.07.2024 року, громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в пункті пропуску «Мостиська» 20.06.2022 року, о 18:20 год., перетнула державний кордон на виїзд з України потягом «Київ-Перемишль». Відомості щодо повернення відсутні (а.с.77).

На ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 08 липня 2024 року приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепанова О.А. надіслала копію Спадкової справи № 71/2024, відкритої після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.80-108).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті.

До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, в тому числі - діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Судом встановлено, що співвідповідачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на час відкриття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно разом із ним не проживали, а лише були зареєстровані з ним за однією адресою.

Державна реєстрація співвідповідачів за однією адресою із спадкодавцем сама по собі не є беззаперечним доказом їх постійного проживання на момент смерті із спадкодавцем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.05.2021 року (справа № 937/10434/19-ц, провадження № 61-3620 св 21).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога щодо встановлення факту не проживання підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, у відповідності до вимог ч.1 ст.1225 ЦК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Нотаріальна справа, досліджена судом у судовому засіданні не містить рішення нотаріуса про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її заяву від 15.04.2024 року.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що у позивачки відсутні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та позовна вимога про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Встановити факт того, що громадянин ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_12 у с. Катеринівка, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_4 , на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживав разом зі спадкодавцем в будинку АДРЕСА_1 .

Встановити факт того, що громадянка ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 у с. Новопетрівка, Олександрівського району Донецької області, РНОКПП НОМЕР_5 , на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживала разом зі спадкодавцем у будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 10 вересня 2024 року.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Співвідповідачі:

ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у Федеративній Республіці Німеччини, РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.