Справа № 462/3209/24
УХВАЛА

01 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.,

при секретарі Мельник А.-ВП.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № від 09.04.2021,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочення терміном на один рік виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № від 09.04.2021. В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 яке набрало законної сили, стягнуто з нього 120145,66 грн грошових коштів та 3028,00 грн судового збору. Зазначає, що оскільки у м. Львові не має свого представництва (лише філії, які виконують банківські операції) звернення до банку, з метою врегулювання питання відстрочення (розстрочення) боргу результатів не дали. Вказує на те, що він на даний час втратив роботу, не має доходів, якими можна було б погасити борг у розмірі 123 173,66 грн, є особою пенсійного віку та на даний час має лише можливість підробітку. Заробітки не постійні. Окрім цього у нього на утриманні перебуває його 87 річна мати, яка хворіє на онкологію. А також у нього відсутнє нерухоме майно. У випадку відстрочення виконання рішення суду, зможе знайти роботу та погасити борг за кредитними зобов`язаннями. За наведеного просить заяву задовольнити.

Суд вважав можливим розглядати заяву за відсутності учасників справи, які, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024, яке набрало законної сили, позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № від 09.04.2021 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 09.04.2021 у розмірі 120145/сто двадцять тисяч сто сорок п`ять/ гривень 66 копійок та 3028 грн судового збору.

Відповідно до виписки Пенсійного фонду України від 19.07.2024, встановлено що ОСОБА_1 розраховано стаж для отримання пенсії, графа «дата призначення» не заповнена.

З відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб встановлено, що ОСОБА_1 01.04.2022 звільнений з роботи за угодою сторін.

Окрім цього, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4011 вбачається, що ОСОБА_2 встановлено діагноз №2359-61 та №2362-4.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),- встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

При розгляді вказаної заяви, суд звертає увагу, що як на підставу для відстрочення/розстрочення судового рішення відповідач посилається відсутність нерухомого майна, втрату постійного місця роботи та відсутність доходів (пенсія по віку ще не призначена), а також важке захворювання матері, яка перебуває на його утриманні.

Враховуючи викладене, зважаючи на строки невиконання рішення суду, суму боргу за судовим рішенням, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду. Разом з тим, дотримуючись балансу інтересів обох сторін в умовах дії воєнного стану в Україні, зважаючи на майновий стан відповідача, суд вважає за необхідне відстрочити виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості строком на 6 (шість) місяців з дня постановлення ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 16, 81, 260, 261, 353-355, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № від 09.04.2021 задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.06.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № від 09.04.2021 строком на 6 (шість) місяців з дня постановлення ухвали суду.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: