Справа №491/646/16-ц
Провадження № 6/491/45/24
УХВАЛА

06 листопада 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді Желяскова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Рачкової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьїв Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року по цивільній справі № 491/646/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку з його втратою.

Заява обґрунтована тим, що в установлений законом строк заявниця не змогла подати виконавчий лист до примусового виконання, оскільки лист був нею втрачений (діти зіпсували, а заявниця його розмальованим і зіпсованим не зберегла). До сьогоднішнього дня боржник ухиляється від добровільного виконання покладених на нього зобов`язань. На сьогодні потреби дітей зросли і заявниці важко самостійно їх забезпечувати. Заявниця зазначає, що виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про, день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом надсилання повісток про виклик до суду за наявними в матеріалах адресами.

Відповідно до вимог ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню виходячи з наступного.

14 вересня 2016 заочним рішенням Ананьївського районного суду Одеської області в справі № 491/646/16-ц (провадження № 2/491/314/16), яке набрало законної сили 17 жовтня 2016 року, було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любопіль Комінтернівського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 1996 року Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, відомості щодо ідентифікаційного коду відсутні, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки с. Мала Боярка Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 31 березня 2009 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та інших доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 10 червня 2016 року і до їх повноліття, що підтверджується матеріалами справи (а.с.22-23).

16 листопада 2016 року заявниця під особистий підпис отримала два виконавчих листа по справі № 491/646/16-ц(провадження № 2/491/314/16), що підтверджується матеріалами справи.

До заяви заявниця надала лист Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 червня 2024 року за № 21.13-40300 (а.с.6), з якого вбачається, що, виконавчий лист щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь заявниці на виконанні не перебуває.

Крім того, суд зазначає, що згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження станом на дату розгляду заяви, вбачається, що відкриті виконавчі провадження, в яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є боржником, а ОСОБА_1 є стягувачем - відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 3 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до вимог п.п. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В абз. 4 п. 3.2. рішення від 27 січня 2010 року № 3-рп-2010 в справі № 1-7/2010 Конституційний Суду України зазначив, що необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судових рішень в цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначила, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документа про стягнення аліментів, строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання було визначено - до досягнення дітьми повноліття.

За наведених обставин, проаналізувавши аргументи заяви, взявши до уваги вік дітей заявниці, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявності підстав для її задоволення в частині видачі дубліката виконавчого листа.

Що стосується вимоги заявниці про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд зазначає про відсутність необхідності в її задоволенні, оскільки заяву про видачу дублікату виконавчого документа подано до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 431, п.п. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа в справі № 491/646/16-ц, виданий Ананьївським районним судом Одеської області на підставі заочного рішення від 14 вересня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любопіль Комінтернівського району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 1996 року Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, відомості щодо ідентифікаційного коду відсутні, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки с. Мала Боярка Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 31 березня 2009 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та інших доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 10 червня 2016 року і до їх повноліття.

В задоволенні вимог в іншій частині відмовити.

Ухвала суду згідно ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно п.п. 17.4 п. 17 розділу ХІІІ Перехідних положень та ч. 1 ст. 354 ЦПК України може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи в порядку, встановленому ст. 272 ЦПК України.

Суддя Желясков О.О.

Ухвала суду набрала законної сили "_____"____________________20____року.

Оригінал ухвали суду знаходиться в матеріалах цивільної справи № 491/646/16-ц (провадження № 6/491/45/24) Ананьївського районного суду Одеської області.