Житомирський апеляційний суд
Категорія 57 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/11823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати інформацію та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Зосименка О.М. Н.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати інформацію та відшкодування моральної шкоди, в якому просив суд:

- визнати недостовірною й такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у закритій спільноті "Оліївська територіальна громада" соціального месенджера Viber, за посиланням, розміщеним ним в соціальній мереж Facebook ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а саме, визнати недостовірними такі висловлювання: "Обережно!! Шахраї під виглядом волонтерства!! Псевдоволонтери! Все вірно сказано. Це початок виявлення таких псевдоволонтерів як ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Це шахраї --- які крадуть кошти, які їм на їхні фонди і організації перераховують прості люди, в багатьох випадках --- останні кошти. Але ці особи не цураються нічого. Цей ОСОБА_4 і дня не може прожити без піару самого себе. Виникає питання --- а для чого? Для чого цю ногу постійно знімати, показувати, маніпулювати людьми, бити на жалість? Все вірно!---Для того, щоб прості люди перераховували побільше грошей. А для чого, щоб прості люди перераховували побільше грошей ? Все вірно ---- для того щоб можна було побільше вкрасти! Механізм і схема проста--- перерахували 1000000 млн. грн. з цього мільйона на 300 тис. купляється щось для військових---- а 700000грн. ці шахраї кладуть собі в карман. Від податків звільнені, перевірок немає. І це тільки одна, з десятка позицій, з яких вони обкрадають простих людей. І чим далі, тим більшій кількості людей це стає зрозуміло. І це цілком прогнозовано. Всім давно відомо, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 це великі соратники по спільній справі з розкрадання людських коштів, вони разом ось так волонтерять---- разом ось таким чином обкрадають простих людей. Я вже давно кажу і пишу про те--- щоб люди не перераховували цим шарлатанам ні копійки, бо за ваш, за людський кошт ці шарлатани влаштовують собі своє особисте життя. Сам ОСОБА_4 особисто мене завіряв, що його ніхто немає права перевіряти, і ніхто йому нічого не доведе... Ось такі псевдоволонтери Швецови, Коцюби, на сьогодні, вже знахабніли до повного дна.. Саме такими шахраями на сьогоднішній день мають займатися правоохоронні органи, а не робити спроби висосати з пальця, з нічого кримінальні справи, за заказними заявами, цієї ж швалі крадія як Швецов --- справи, у яких вже наперед видно, що немає у майбутньому ніяких перспектив. Я впевнений, що якщо зайнятися так як треба цими псевдоволонтерами там не тільки 115тий буде. Повипливає ще багато чого.. На даному етапі перевірити «Час змін» і «Брату брат»;

- Визнати недостовірною й такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» месенджера Vіber, а саме, визнати недостовірними такі висловлювання: "Ось цей шахрай, ця мерзота --- яка обкрадає простих людей. Живе в с. Сонячне, у власному великому приватному будинку, але не приписаний... З 2020 року кожен рік купляє по квартирі..., за кошти простих людей, які йому перераховують. Не перераховуйте ні у якому разі цьому шахраю кошти!!!! Допомагайте військовим на пряму.. А це його соратниця по спільній справі, по розкраданню і шахрайству ---Коцюба...Всі справи роблять разом!! Ось таких маємо псевдоволонтерів, користуючись своїм положенням, ввели і вводять в оману людей, які перераховують їм свої особисті кошти --- а ті в свою чергу ці кошти крадуть і за них влаштовують своє особисте життя! Треш, стидоба --- повне дно!!"

- Визнати недостовірною й такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» месенджера Vіbег, а саме, визнати недостовірними такі висловлювання: "Обережно шахрай!!! Ось подивіться будь ласка - під виглядом так -званого волонтера --- цей шарлатан ОСОБА_4 наволонтерив з 2021 року собі коханому великий приватний будинок, одну квартиру, другу квартиру!!! Тобто аж дві квартири!!! Земельну ділянку!! А ви щось придбали за ці 2 роки? Я ні.. І це тільки те, що відомо --- я впевнений, ще є багато різноманітного майна.. А як ви думаєте --- де ж цей псевдо волонтер бере гроші на це все?? Правильно!! Все вірно!!! Він зухвало їх краде з тих грошей, які ви по крупицям йому перераховуєте!!!! і за ці кошти влаштовує своє особисте життя!!! Це жесть!!! Якою треба бути поганню, щоб красти у людей останнє!!!Але факти є факти!!! НЕ ПЕРЕРАХОВУЙТЕ НІ У ЯКОМУ РАЗІ НІ КОПІЙКИ ЦИМ ПСЕВДОВОЛОНТЕРАМ, ЦІЙ НЕЧИСТОТІ --- ЯКЩО ХОЧЕТЕ ДОПОМОГТИ --- РОБІТЬ ЦЕ НА ПРЯМУ!!!".

- Зобов`язати ОСОБА_2 у строк не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили у цій справі спростувати зазначену недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення закритої спільноти «Оліївська територіальна громада» у соціальному месенджері Viber резолютивної частини судового рішення у цій справі та стягнути з відповідача 5 000 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що він є учасником антитерористичної операції на сході України, розпочатої в 2014 році, під час проведення якої він отримав важкі поранення та втратив ногу, в результаті чого став особою з інвалідністю внаслідок війни І групи. В 2019 році він став співзасновником та головою Громадської організації «БРАТУБРАТ», основним видом діяльності якої є організація реабілітації осіб з інвалідністю, які отримали поранення внаслідок війни. Також вказав, що займається волонтерською діяльністю щодо забезпечення майном та транспортними засобами, які передає до Збройних Сил України.

Зазначив, що з ОСОБА_2 , який є депутатом Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, він знайомий з 2019 року.

Дізнавшись про факти зловживань у 2022 та 2023 роках ОСОБА_2 , як депутатом Оліївської сільської ради, при прийнятті рішень про передачу комунальної власності у власність його родичам та членам сім`ї, він повідомив про це правоохоронні органи.

У зв`язку з цим між ним та ОСОБА_2 почали виникати конфлікти, під час яких відповідач його ображав та принижував, акцентуючи увагу на тому, що у своїй громадській та волонтерській діяльності він використовує статус особи з інвалідністю, а вказаною діяльністю займається з корисливою метою.

В подальшому, не обмежившись усним спілкуванням, відповідач перейшов до розповсюдження через мережу Інтернет неправдивої та недостовірної інформації відносно позивача не тільки як фізичної особи, а й як голови Громадської організації "БРАТУБРАТ", зокрема, у закритій спільноті "Оліївська територіальна громада" соціального месенджера VіЬег, за посиланням, розміщеним ним в соціальній мереж Fасеbооk в: ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач розмістив у принизливій та образливій формі зазначений вище текст.

З цією неправдивою інформацією щодо вчинення ним (позивачем), як головою Громадської організації "БРАТУБРАТ" кримінальних правопорушень (привласнення грошових коштів громадян у великих розмірах та використання їх у власних інтересах), розміщеною у закритій спільноті "Оліївська територіальна громада" соціального месенджера Viber ознайомились 1413 учасників (користувачів) цієї закритої спільноти, частина з яких ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші...)» в тому числі й особи які безпосередньо його знають, надали свої коментарі щодо оприлюдненої Відповідачем інформації.

Зазначив, що у такий спосіб відповідач розповсюдив цю недостовірну інформацію на велику кількість користувачів Інтернет-сайту "Оліївська територіальна громада" (більше 1400 учасників), принизив перед ними його честь, гідність та ділову репутацію. При цьому відповідач усвідомлював, що його інформація буде доступною не лише для користувачів мережі Інтернет, а і для більш широкого кола громадян, з якими вони можуть поділитися своїми думками з приводу прочитаного і бажав такого результату.

Наголосив, що ОСОБА_2 , оприлюднюючи зазначену інформацію про придбані нібито за волонтерські кошти об`єкти нерухомого майна (будинок та квартири), достовірно знав, що у власність отримані вони ним (позивачем) на законних підставах, а тому така інформація не відповідає дійсності, неправдиво викладені відомості про волонтерську діяльність позивача як засновника та керівника громадської організації «БРАТУБРАТ», а також носить негативний характер. Таким чином, поширення зазначеної інформації створює враження про нього як про цинічну людину з подвійними стандартами, яка своїми діями суперечить своїм словам, штучно створює негативне сприйняття про нього оточуючими, як про громадського діяча, що, як наслідок, ставить під загрозу його публічне майбутнє.

Вказав, що своїми діями відповідач порушив його душевний спокій, наніс серйозну моральну травму, призвів до душевних страждань, чим було порушено його усталений спосіб особистого життя та дискомфорт у спілкуванні не тільки з учасниками спільноти інтернет-сайту "Оліївська територіальна громада", а й іншими особами, яким стало відомо про зміст публікації ОСОБА_2 , на питання яких він змушений був пояснювати причину нанесеної відповідачем образи, у зв`язку з чим вважав, що йому завдано моральну шкоду, яку оцінив в 5 000 000 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Зазначає, що судом першої інстанції істотно порушені вимоги процесуального права. Так, ОСОБА_2 не з`являвся в судові засідання у справі, його представник під час розгляду справи не міг дати відповіді на порушені питання під час розгляду справи, а тому 20.10.2023 він подав до суду письмове клопотання про визнання обов`язковою явки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 для надання ним особистих пояснень по суті спору, однак суд необгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, чим непропорційно обмежив його (скаржника) права. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції необгрунтовано поклав в основу рішення позицію Верховного Суду у справі № 667/266/15, яку викладено у постанові від 27.11.2019 щодо ймовірної реєстрації у соціальних мережах будь-якої людини під будь-яким іменем і абсолютну неможливість перевірити таку інформацію внаслідок чого інформація є недопустимим та неналежним доказом, оскільки вказана практика є нерелевантною щодо даного спору.

Також наголошує, що допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 посвідчили у судовому засіданні в суді першої інстанції про поширення відповідачем про нього (позивача) в Viber спільноті «Оліївська територіальна громада», учасниками якої вони є особисто й особисто прочитали дописи ОСОБА_2 , а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ним (позивачем) не доведено, що саме ОСОБА_2 поширено недостовірний контент про нього. Зазначає, що ідентифікацію ОСОБА_2 в Viber спільноті «Оліївська територіальна громада», як дописувача, ними було ідентифіковано і по його статусу як суперадміністратора спільноти, так і по його номеру телефона ( НОМЕР_1 ) і фотографії на автарці, які ОСОБА_2 сам оприлюднив та довів до відома Viber спільноти «Оліївська територіальна громада». При цьому вказує, що ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що весь текст оприлюднених публікацій у Viber спільноті «Оліївська територіальна громада» є оціночними судженнями.

Вказує, що ОСОБА_2 звернувся до правоохоронних органів та надав оприлюднену ним інформацію щодо його (позивача) майна, вказана інформація була предметом перевірки відповідних структур та постановою від 29.01.2023 кримінальне провадження № 0000533 закрито, що достовірно підтверджує факт недостовірності за змістом оспорюваних ним текстів ОСОБА_2 .

Вважає, що судовий розгляд був формальним, в інтересах відповідача, без належної перевірки дійсних обставин спору і без перевірки їх доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Касянчук С.В. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_9 , а рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та до мотивів, викладених у рішенні суду першої інстанції. Окрім того у відзиві зазначається, що відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання обов`язкової явки ОСОБА_2 , суд першої інстанції діяв в рамках Закону, оскільки відповідач мав гарантоване право брати участь у судовому процесі через адвоката. Наголошується, що позивачем не було доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем (а не оціночних суджень), а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його представник адвокат Левчук Т.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

Представник відповідача адвокат Каянчук С.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що із роздруківок скріншотів соціального месенджера у групі «Оліївська територіальна громада» 20.07.2023 здійснено публікації та дано посилання на сторінку у соціальній мережі Fасеbооk, а саме: https://ww.facebook.com/story.php?storyfbid=pfbidOLuRtRkUjiavMbLh71жWbM4LfSo21kdz uhKgRhBdq7HfpVmRKwoE633FEuj4XBEA9I&id=l0500).

Текст публікації наступний: "Обережно!! Шахраї під виглядом волонтерства!! Псевдоволонтери! Все вірно сказано. Це початок виявлення таких псевдоволонтерів як ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Це шахраї --- які крадуть кошти, які їм на їхні фонди і організації перераховують прості люди, в багатьох випадках --- останні кошти. Але ці особи не цураються нічого. Цей ОСОБА_4 і дня не може прожити без піару самого себе. Виникає питання --- а для чого? Для чого цю ногу постійно знімати, показувати, маніпулювати людьми, бити на жалість? Все вірно!---Для того, щоб прості люди перераховували побільше грошей. А для чого, щоб прості люди перераховували побільше грошей ? Все вірно ---- для того щоб можна було побільше вкрасти! Механізм і схема проста--- перерахували 1000000 млн.грн. з цього мільйона на 300 тис. купляється щось для військових---- а 700000грн. ці шахраї кладуть собі в карман. Від податків звільнені, перевірок немає.. І це тільки одна, з десятка позицій, з яких вони обкрадають простих людей.. І чим далі, тим більшій кількості людей це стає зрозуміло. І це цілком прогнозовано. Всім давно відомо, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 це великі соратники по спільній справі з розкрадання людських коштів, вони разом ось так волонтер ять---- разом ось таким чином обкрадають простих людей.. Я вже давно кажу і пишу про те--- щоб люди не перераховували цим шарлатанам ні копійки, бо за ваш, за людський кошт ці шарлатани влаштовують собі своє особисте життя.. Сам ОСОБА_4 особисто мене завіряв, що його ніхто немає права перевіряти, і ніхто йому нічого не доведе... Ось такі псевдоволонтери Швецови, Коцюби, на сьогодні, вже знахабніли до повного дна.. Саме такими шахраями на сьогоднішній день мають займатися правоохоронні органи, а не робити спроби висосати з пальця, з нічого кримінальні справи, за заказними заявами, цієї ж швалі крадія як Швецов --- справи, у яких вже на перед видно, що немає у майбутньому ніяких перспектив. Я впевнений, що якщо зайнятися так як треба цими псевдоволонтерами там не тільки 115тий буде. Повипливає ще багато чого.. На даному етапі перевірити «Час змін» і «Брату брат».

Інші публікації містять текст: "Ось цей шахрай, ця мерзота --- яка обкрадає простих людей. Живе в с. Сонячне, у власному великому приватному будинку, але не приписаний... З 2020 року кожен рік купляє по квартирі..., за кошти простих людей, які йому перераховують.. Не перераховуйте ні у якому разі цьому шахраю кошти!!!! Допомагайте військовик на пряму.. А це його соратниця по спільній справі, по розкраданню і шахрайству ---Коцюба...Всі справи роблять разом!! Ось таких маємо псевдо волонтерів, користуючись своїм положенням, ввели і вводять в оману людей, які перераховують їм свої особисті кошти --- а ті в свою чергу ці кошти крадуть і за них влаштовують своє особисте життя! Треш, стидоба --- повне дно!!"

"Обережно шахрай!!! Ось подивіться будь ласка - під виглядом так -званого волонтера --- цей шарлатан ОСОБА_4 наволонтерив з 2021 року собі коханому великій приватний будинок, одну квартиру, другу квартиру!!! Тобто аж дві квартири!!! Земельну ділянку!! А ви щось придбали за ці 2 роки? Я ні.. І це тільки те, що відомо --- я впевнений, ще є багато різноманітного майна.. А як ви думаєте --- де ж цей псевдо волонтер бере гроші на це все?? Правильно!! Все вірно!!! Він зухвало їх краде з тих грошей, які ви по крупицям йому перераховуєте!!!! і за ці кошти влаштовує своє особисте життя!!! Це жесть!!! Якою треба бути поганню, щоб красти у людей останнє!!!Але факти є факти!!! НЕ ПЕРЕРАХОВУЙТЕ НІ У ЯКОМУ РАЗІ НІ КОПІЙКИ ЦИМ ПСЕВДОВОЛОНТЕРАМ, ЦІЙ НЕЧИСТОТІ --- ЯКЩО ХОЧЕТЕ ДОПОМОГТИ --- РОБІТЬ ЦЕ НА ПРЯМУ!!!"

Одночасно викладені фото людей та документів.

Судом першої інстанції були допитані свідки - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили здійснення вказаних публікації ОСОБА_2 у закритій спільноті через вайбер інформації, яка ганьбить честь і гідність позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження доводів, що саме відповідач, використовуючи соціальний месенджер Viber, виклав інформацію, як встановлено судом, яка ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 . Крім того, у підготовчому засіданні, від позивача не надійшло клопотань про призначення експертизи або виклик спеціаліста, експерта в судове засідання з метою встановлення належності номера мобільного телефону, адміністратора закритої групи, особи, яка створила спільноту «Оліївська територіальна громада» у соціальному месенджері Viber, особу, яка виклала інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, а встановлення таких обставин потребує спеціальних знань, тому суд не може взяти до уваги лише свідчення свідків, їх свідчення мають оцінюватися в сукупності з іншими доказами, які у матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами факту поширення вищевказаної інформації саме відповідачем.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

У статті 34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Водночас, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Право на захист честі, гідності та ділової репутації є частиною права на повагу до приватного життя, а підстави захисту такого права виникають, як правило, на стику взаємодії права (свободи) на вираження (думки) та права на повагу до приватного життя.

Верховний Суд наголошує на важливості права кожної людини на приватність і права на свободу вираження поглядів як основи демократичного суспільства. Ці права не є абсолютними і не мають ієрархічного характеру, оскільки мають однакову цінність.

Згідно зі статтею 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні брати до уваги, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Крім того, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доведення достовірності оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, слід відрізняти деякі висловлювання, які хоч і мають характер образи, однак у контексті є оціночними судженнями, з огляду на вжиті слова, вирази та мовно-стилістичні засоби.

Судження це те саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України ( Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки інформації чи ідей, які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає демократичного суспільства (Карпюк та інші проти України, № 30582/04, 32152/04, § 188, ЄСПЛ, 06 жовтня 2015 року).

Необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

У рішенні ЄСПЛ «Лінгенс проти Австрії» суд також розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання, поглядів, припущень не підлягає доведенню. Особа, яка висловлює не факти, а свої погляди, критичні висловлювання, припущення не може бути зобов`язана доводити їх правдивість, оскільки це є порушенням свободи на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості.

У зазначеній Резолюції визначено, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Системний аналіз зазначених норм права з урахуванням релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, може бути визнана лише саме така інформація, висловлена чи написана відповідачем у цій категорії справ. Тобто предметом спору у цій категорії справ є спірна інформація, що передається дослівним цитуванням (без редагування, корегування, власного розуміння позивача).

Тобто якраз конкретно висловлена особою інформація (сказана, написана, надрукована в ЗМІ) повинна бути предметом дослідження та правового аналізу у справах про захист честі, гідності і ділової репутації. Саме сказані відповідачем висловлювання, тобто дослівні твердження, досліджуються на предмет оціночності суджень із урахуванням вживаних особою слів та виразів із використанням мовно-стилістичних засобів.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії пояснень ОСОБА_2 , які у нього відібрано 03.08.2023 старшим слідчим СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Логіном Р.І., та які надані на виконання вимог ухвали Житомирського апеляційного суду від 21.03.2024, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтвердив, що з 2020 року він є депутатом Оліївської сільської ради, а також, що він є учасником спільноти у Вайбері під назвою «Оліївська територіальна громада», яка створена місцевими жителями для обговорення проблемних питань Оліївської громади. В даній спільноті перебуває 1400 учасників. ОСОБА_2 підтвердив, що близько 2-ох тижнів назад він виставив публікацію наступного змісту: Я впевнений, що якщо зайнятися так як треба цими псевдоволонтерами там не тільки 115тий буде. Повипливає ще багато чого. На даному етапі перевірити «Час змін» і «Брату брат» Ось цей шахрай, ця мерзота, яка обкрадає простих людей. Живе в с. Сонячне, у власному великому приватному будинку. Не перераховуйте ні у якому разі ні копійки цим псевдоволонтерам, цій нечисті. Якщо хочете допомогти скидуйте гроші на пряму. ОСОБА_4 наволонтерив з 2021 року собі коханому великий приватний будинок, одну квартиру, другу квартиру…». Також підтвердив розміщення ним посилання у мережі Фейсбук, де вказано про псевдоволонтерів Житомирщини і виставив фото іншої волонтерки ОСОБА_12 . Вказані пояснення підписані особисто ОСОБА_2 (а.с. 171-172).

У поясненнях, відібраних старшим дільничним офіцером поліції віллілу подіції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Назаровою І.Г. 28 липня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зокрема, вказав, що з приводу звернення ОСОБА_13 в поліцію щодо публікації у мережі у вайбергрупі «Оліївська громада» можу пояснити наступне:Так, дійсно робив публікацію щодо власності та наявності майна Швецова, так як вважаю, що мешканці громади повинні знати цю інформацію, адже, на мою думку, він має балатуватися на голову громади. Тому люди повинні знати за кого віддають голоси.

Наведені пояснення є письмовими доказами в контексті положень статті 76 ЦПК України.

Зазначені докази є належними і допустими, а тому колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено, що розповсюджувачем спірної інформації в спільноті «Оліївська територіальна громада» у соціальному месенджері Viber, учасниками якої є 1400 осіб - є відповідач ОСОБА_2 .

Відтак, встановлено, що ОСОБА_2 була розповсюджена інформація щодо ОСОБА_1 та доведена до широкого кола осіб.

Щодо змісту інформації, поширеної ОСОБА_2 20 липня 2023 року у закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» месенджера Vіbеr наступного змісту:

"Обережно!! Шахраї під виглядом волонтерства!! Псевдоволонтери! … Це шахраї - які крадуть кошти, які їм на їхні фонди і організації перераховують прості люди, в багатьох випадках - останні кошти…». «… З 2020 року кожен рік купляє по квартирі … за кошти простих людей, які йому перераховують …», Обережно шахрай!!! Ось подивіться будь ласка - під виглядом так -званого волонтера --- цей шарлатан ОСОБА_4 наволонтерив з 2021 року собі коханому великий приватний будинок, одну квартиру, другу квартиру!!! Тобто аж дві квартири!!! Земельну ділянку!!...» « … Він зухвало їх краде з тих грошей, які ви по крупицям йому перераховуєте!!! …».

Колегія суддів зазначає, що вказана вище інформація, зокрема щодо привласнення коштів та набуття у власність квартир ОСОБА_1 , була предметом дослідження та встановлення фактів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України за заявою ОСОБА_2 , матеріали досудового розслідування за якою було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000533 від 21.08.2023.

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 29.12.2023 кримінальне провадження № 0000533 закрито у зв`язку відсутністю кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що дослідивши порядок набуття у власність ОСОБА_1 об`єкту незавершеного будівництва в АДРЕСА_1 , земельної ділянки із кадастровим номером :04:001:0385, квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 , слідчим зазначено, що вказані об`єкти набуті ОСОБА_1 або до моменту створення ГО «БратуБрат», або набуті у власність внаслідок дарування родичами, які в свою чергу набули вказане майно за декілька років до початку здійснення ОСОБА_1 волонтерської діяльності. Також усі об`єкти, крім квартири АДРЕСА_3 набуті до початку 2022 року. Крім того вказано, що ОСОБА_1 з 2016 року займається підприємницькою діяльністю, отже може мати дохід, незалежний від діяльності громадської організації чи волонтерської діяльності. Також в ході досудового розслідування не здобуто жодної інформації , яка б свідчила про те, що ОСОБА_1 здійснює продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги або використання благодійних пожертв, безоплатної допомоги або укладання інших правочинів щодо розповсюдження таким майном з метою отримання прибутку (а.с. 102-104).

Таким чином, оцінюючи зміст вказаної інформації колегія суддів зазначає, що наведена інформація містить фактичні дані, що підлягать перевірці, стосується позивача, доводиться до широкого кола осіб через опублікування у вайбері, вказує на реальність фактів, а саме наявності майна у позивача та привласнення грошових коштів, які перераховуються як допомога. Вказана інформація була предметом перевірки правоохоронних органів за ознаками кримінального правопорушення та не знайшла свого підтвердження, а тому суд вважає, що вищенаведена поширена ОСОБА_2 інформація є недостовірною та порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 .

Шахрай це той, котрий дурить інших, зловживаючи їх довірою в корисливих цілях; аферист, пройдисвіт, злодій, ошуканець, обманщик, проноза, пройда, крутій, брехун, нечиста на руку людина.

Застосування у спірній публікації слова «Шахрай» і всі варіації цього слова в контексті наведеної публікації містить ствердження ОСОБА_2 про порушення позивачем законодавства та моральних принципів, оскільки ОСОБА_2 звертався до правоохоронних органів, оскільки він дійсно вважав наявність в діях ОСОБА_14 кримінально караних діянь.

Таким чином, у цьому конкретному випадку застосування у спірній публікації статті слова «шахрай» не може розцінюватися як оціночне судження провокативного забарвлення, так як містить критерії кримінальних звинувачень.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Колегія суддів зазначає, що за своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Судження є такою думкою, у якій при її висловлюванні дещо стверджується про предмет дійсності і яка об`єктивно є або істиною чи хибною і при цьому неодмінно однією із двох. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 398/3086/19).

Отже, будь-яке судження, яке має оціночний характер, будь-яка критика та оцінка вчинків, вираження власних думок щодо якості виконуваних публічних функцій, отриманих результатів тощо, не є підставою для захисту права на повагу честі, гідності та ділової репутації та, відповідно, не є предметом судового захисту.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Колегія суддів зазначає, що побудова конструкцій виразів «… Цей Швецов і дня не може прожити без піару самого себе. Виникає питання --- а для чого? Для чого цю ногу постійно знімати, показувати, маніпулювати людьми, бити на жалість? Все вірно!---Для того, щоб прості люди перераховували побільше грошей. А для чого, щоб прості люди перераховували побільше грошей ? Все вірно ---- для того щоб можна було побільше вкрасти! …» є суб`єктивною думкою автора, висловленою в образливій для позивача формі, проте не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані. Крім того зазначені вислови не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, так як викладені у формі роздумів в глобальному сенсі та у питальній формі, а не шляхом викладу фактичних конкретних обставин, що по суті є стилістичним засобом викладу думок автора.

Вислови в публікації статті ОСОБА_2 «Механізм і схема проста--- перерахували 1000000 млн. грн. з цього мільйона на 300 тис. купляється щось для військових---- а 700000грн. ці шахраї кладуть собі в карман. Від податків звільнені, перевірок немає.. І це тільки одна, з десятка позицій, з яких вони обкрадають простих людей…» також є власною думкою, оціночним судженням, оскільки автор висловив лише власні переконання та погляди щодо публічних процесів і механізмів та надав критичну оцінку відповідним обставинам.

Колегія суддів зазначає, що до висловів «…Треш, стидоба --- повне дно!! …» , «… Саме такими … на сьогоднішній день мають займатися правоохоронні органи, а не робити спроби висосати з пальця, з нічого кримінальні справи, за заказними заявами, цієї ж швалі … », «… Це жесть!!! Якою треба бути поганню, щоб красти у людей останнє!!! …» не можуть застосовуватись критерії кримінальних звинувачень, оскільки ОСОБА_2 висловлював свою думку щодо певного виду дій, використовуючи провокативну риторику та інші характерні для оціночних суджень мовно-стилістичні засоби.

Таким чином, з огляду на характер мовно-стилістичних засобів, вказані вислови хоча і містять елементи провокативного характеру, однак цю інформацію не можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані, оскільки вона є оцінкою дій і не містить ствердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише дає можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями. За своїм змістом така інформація є не що іншим, як оціночними судженнями, які грунтуються на припущеннях та певних ідеях. А свобода вираження поглядів, в свою чергу, захищена ч. 1 ст. 10 Конвенції і утворює одну із фундаментальних цінностей у демократичному суспільстві. Причому, це стосується не лише тієї «інформації» чи «ідей», які «приємно» отримувати та які не є образливими, а також тих, які є шокуючими чи такими, що викликають занепокоєння, про що наголосив Європейський суд з прав людини у справі «Бодрожич та Вуїін проти Сербії» (Bodrohic and Vujic v. Serbia) від 23.06.2009 та на що обгрунтовано зіслався суд першої інстанції у своєму рішенні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені вище цитати, можливо і некоректно сформульовані - із надмірним та часом недоречним використанням гіпербол та алегорій, однак їх неможливо визнати такими, що містять недостовірну інформацію, оскільки фактично дані цитати є переважно оціночними.

Резюмуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 частково обгрунтовані та знайшли своє підтвердження, оскільки частина відомостей, з приводу яких виник спір, являють собою недостовірну негативну інформацію та таку, що принижує репутацію позивача, що свідчить про порушення його прав у зв`язку з поширенням оспорюваної інформації у вигляді негативного впливу такої інформації на його ділову репутацію, в тому числі через зниження його ділової активності у сфері його діяльності тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач частково довів факт поширення відносно нього недостовірної та негативної інформації, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію і викладене не є оціночним судженням, а відповідач, в свою чергу, не довів протилежного. Натомість, його письмові пояснення викладені у відзиві є необґрунтованими.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права.

За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо).

У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» соціального месенджера Viber, а саме висловлювання : "Обережно!! Шахраї під виглядом волонтерства!! Псевдоволонтери! … Це шахраї - які крадуть кошти, які їм на їхні фонди і організації перераховують прості люди, в багатьох випадках - останні кошти…». «… З 2020 року кожен рік купляє по квартирі … за кошти простих людей, які йому перераховують …», Обережно шахрай!!! Ось подивіться будь ласка - під виглядом так -званого волонтера --- цей шарлатан Швецов наволонтерив з 2021 року собі коханому великий приватний будинок, одну квартиру, другу квартиру!!! Тобто аж дві квартири!!! Земельну ділянку!!...» « … Він зухвало їх краде з тих грошей, які ви по крупицям йому перераховуєте!!! …» є недостовірною та підлягає спростуванню шляхом розміщення в закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» у соціальному месенджері Viber резолютивної частини судового рішення у цій справі у строк не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили у цій справі.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 27 постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 визначено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 та 27.02.2009), згідно п. 5, п. 7 та п. 9 яких до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На підтвердження факту заподіяння моральної шкоди в позовній заяві зазначено про те, що після поширення відповідачем недостовірної інформації позивачу спричинено моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що діями відповідача було порушено його (позивача) душевний спокій, нанесено моральну травму, порушено його усталений спосіб особистого життя та дискомфорт у спілкуванні не тільки з учасниками спільноти інтернет-сайту "Оліївська територіальна громада", а й іншими особами, яким стало відомо про зміст публікації ОСОБА_2 , на питання яких він змушений був пояснювати причину нанесеної відповідачем образи.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що заподіяння відповідачем моральної шкоди, яку слід оцінити саме в розмірі 5 000 000 грн. позивачем не доведено.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 є волонтером, засновником громадських організацій, публічною особою в територіальній громаді, так як був кандидатом в депутати Оліївської сільської ради, про що вказано у позові та письмових поясненнях ОСОБА_2 . Отже позивач є особою, свідомо відкритою для прискіпливого контролю за ним, а тому повинен бути терпимим до публічної критики, межа якої є ширшою від критики пересічних осіб.

З огляду на наведене, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, ступінь моральних страждань позивача, а також те, що відшкодування моральної шкоди не повинно призводити до надмірного збагачення, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 гргривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому колегія суддів враховує, що відповідач добровільно видалив спірний матеріал, що свідчить про часткову сатисфакцію.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення у справі про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384,390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною, зобов`язання спростувати інформацію та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» соціального месенджера Viber, а саме визнати недостовірними висловлювання:

"Обережно!! Шахраї під виглядом волонтерства!! Псевдоволонтери! … Це шахраї - які крадуть кошти, які їм на їхні фонди і організації перераховують прості люди, в багатьох випадках - останні кошти…». «… З 2020 року кожен рік купляє по квартирі … за кошти простих людей, які йому перераховують …», Обережно шахрай!!! Ось подивіться будь ласка - під виглядом так -званого волонтера --- цей шарлатан ОСОБА_4 наволонтерив з 2021 року собі коханому великий приватний будинок, одну квартиру, другу квартиру АДРЕСА_4 » « … Він зухвало їх краде з тих грошей, які ви по крупицям йому перераховуєте!!! …».

Зобов`язати ОСОБА_2 у строк не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили у цій справі спростувати зазначену недостовірну інформацію про ОСОБА_1 шляхом розміщення в закритій спільноті «Оліївська територіальна громада» у соціальному месенджері Viber резолютивної частини судового рішення у цій справі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2024.

Головуючий Судді