Справа № 153/1746/23
Провадження № 22-ц/801/1813/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 рокуСправа № 153/1746/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Шемети Т. М., Панасюка О. С.,

за участю секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Органу опіки та піклування Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 21 червня 2024 року у м. Ямполі у складі судді Дзериниа М. М., присяжних Мельник Г.Г. та Щокінової Г.М., дата складання його повного тексту 24 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, за участі заінтересованої особи Органу опіки та піклування Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Заява мотивована тим, що його двоюрідна сестра по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом 2 групи з дитинства, страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, не може самостійно реалізовувати свої права та виконувати обов`язки, потребує постійного стороннього догляду. У його житловому будинку у ОСОБА_2 є своя кімната зі зручностями, вона користується набором меблів та побутовою технікою. ОСОБА_2 не здатна висловлювати свої думки, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує з його сторони, як двоюрідного брата, опіки та постійного стороннього догляду, який за станом здоров`я може це їй надати.

Пославшись на викладені обставини, заявник просив визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном.

29 листопада 2023 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області зобов`язано Орган опіки та піклування Ямпільської міської ради Вінницької області надати подання про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 у випадку визнання судом недієздатною ОСОБА_2 . Призначено у справі судово-психіатричну експертизу. На вирішення експертів поставлено наступні питання: 1) чи хворіє ОСОБА_2 психічним захворюванням?; 2) чи розуміє ОСОБА_2 в силу свого психічного стану (розладу) значення своїх дій і чи може керувати ними?

26 лютого 2024 року за вх.№1105 на адресу суду першої інстанції надійшов висновок судово-психіатричного експерта №20 від 11 січня 2024 року Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», згідно якого ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з наявними відхиленнями поведінки. ОСОБА_2 внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

21 червня 2024 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 недієздатною. У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення опіки і призначення його опікуном недієздатної особи ОСОБА_2 відмовлено. Ухвалено до призначення у встановленому законом порядку опікуна над ОСОБА_2 його обов`язки, відповідно до вимог ст. 65 ЦК України, покласти на Орган опіки та піклування Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. Визначено строк дії рішення в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною 2 роки з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати в частині вимог заяви, у задоволенні яких відмовлено, ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити повністю. Зокрема скаржник посилається на те, що суд прийняв рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення опіки і призначення його опікуном недієздатної особи ОСОБА_2 , однак це належним чином не обґрунтував. Всупереч вимогами ч. 4 ст. 265 ЦПК України суд не зазначив фактичні обставини, які встановлені судом, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Суд, який ухвалив рішення, вказав, що у ОСОБА_2 є рідна сестра, яка проживає у іншій області, однак це не відповідає дійсності. В матеріалах справи є підтвердження того, що ОСОБА_1 проживає разом із своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , здійснює над нею догляд та опіку.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 294 ЦПК України суд зобов`язаний під час розгляду справ окремого провадження сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с.7).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 після укладення шлюбу із ОСОБА_3 змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_5 батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_10 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ОСОБА_10 після укладення шлюбу із ОСОБА_12 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_13 » (а.с.13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_2 батьками якої є ОСОБА_12 та ОСОБА_14 (а.с.16).

Із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №14-04/01/2861 видно, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 (з 31 жовтня 2023 року), ОСОБА_15 (з 19 лютого 2019 року), ОСОБА_16 (з 11 травня 2012 року), ОСОБА_17 (з 04 серпня 1992 року) та ОСОБА_1 (з 15 грудня 1993 року) (а.с.6).

25 листопада 2014 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності, причиною інвалідності зазначено, що вона є інвалідом з дитинства, що слідує з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертної комісії серії 12 ААА №033245 (а.с.12).

24 жовтня 2023 року лікарською консультативною комісією КП «Ямпільський МЦПМСД» Ямпільської міської ради видана довідка №216 про те, що ОСОБА_1 за станом здоров`я придатний надавати соціальні послуги на період з 24 жовтня 2023 року по 24 жовтня 2024 року (а.с.15).

16 лютого 2024 року виконавчий комітет Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області ухвалив рішення №42 (відповідно до протоколу №1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Ямпільської міської ради від 17 січня 2024 року), у якому вказав, що вважає за недоцільне призначити опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 50).

11 січня 2024 року судово-психіатричним експертом Вінницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» складено висновок №20, у якому вказано, що ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості помірного ступеня з наявними відхиленнями поведінки. ОСОБА_2 внаслідок свого захворювання позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 38-40).

30 вересня 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду від Ямпільської міської рада Могилів-Подільського району Вінницької області надійшла заява, до якої вона долучила витяг із протоколу №1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Ямпільської міської ради від 17 січня 2024 року. У цій заяві Ямпільська міська рада Могилів-Подільського району Вінницької області повідомила, що ОСОБА_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , 22 грудня 2023 року звернувся із заявою до опікунської ради при виконавчому комітеті Ямпільської міської ради про призначення його опікуном двоюрідної сестри по лінії матері ОСОБА_2 , що проживає по АДРЕСА_1 , яка має другу групу інвалідності із дитинства. В заяві ОСОБА_1 повідомив, що ОСОБА_2 має хронічний, стійкий психічний розлад, не усвідомлює значення своїх дій та не керує ними, тому потребує стороннього догляду. Разом з тим в заяві вказані різні адреси проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що свідчить про те, що заявник та недієздатна особа не проживають разом, отже ОСОБА_1 не може надавати ОСОБА_2 , яка потребує стороннього догляду, відповідне піклування та сторонню допомогу. ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка і здійснює належний сторонній догляд та відповідне піклування.

Вказані обставини відображені також у витязі із протоколу №1 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Ямпільської міської ради від 17 січня 2024 року. Опікунська рада при виконавчому комітеті Ямпільської міської ради рекомендувала виконавчому комітету Ямпільської міської ради відмовити у наданні подання щодо призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 (а. с. 132-140).

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 300 ЦПК України).

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У ч. ч. 2-5 ст. 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з п. п.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Статтею 64 ЦК України визначено виключний перелік обставин, за яких особа не може бути призначена опікуном чи піклувальником. Згідно з положеннями цієї статті, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав або ж якщо поведінка та інтереси такої особи суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування.

Системно проаналізувавши зміст ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17).

Суд позбавлений можливості, без врахування думки органу опіки та піклування, визначатись з особою опікуна (постанова Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 752/7447/17).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

У постанові від 30 червня 2022 року у справі № 552/3443/20 Верховний Суд зазначив, що ураховуючи відсутність у матеріалах справи подання органу опіки та піклування щодо призначення заявника опікуном над рідним братом, повідомлення заявником суду відомостей про наявність інших осіб, які також можуть виконувати опікунські обов`язки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову заявнику в задоволенні заяви в частині призначення опікуна, оскільки відсутність цього подання унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна.

В даній справі суд першої інстанції, керуючись наведеними нормами права, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги рішення виконавчого комітету Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про недоцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , тобто відсутність відповідного подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над ОСОБА_2 , дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначити опікуном ОСОБА_1 над нею.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд прийняв рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення опіки і призначення його опікуном недієздатної особи ОСОБА_2 , однак це належним чином не обґрунтував, відхиляються апеляційним судом, оскільки оскаржене судове рішення є достатньо вмотивованим та містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

Посилання скаржника на те, що всупереч вимогами ч. 4 ст. 265 ЦПК України суд не зазначив фактичні обставини, які встановлені судом, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування, не відповідають дійсності та спростовуються текстом рішення суду, з якого видно, що: суд встановив фактичні обставини справи з посиланням на докази якими вони підтверджуються із зазначенням конкретних аркушів справи; застосував норми права, які підлягають застосуванню у даному випадку, та вказав мотиви їх застосування.

Доводи скаржника про те, що суд, який ухвалив рішення, вказав, що у ОСОБА_2 є рідна сестра, яка проживає у іншій області, однак це не відповідає дійсності, є безпідставними, оскільки суд, зазначаючи таку обставину в описовій частині рішення, цитував мотиви заяви ОСОБА_1 , у якій саме він повідомив суд першої інстанції про таку обставину.

Разом з тим, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Снітко В.А. пояснив колегії суддів Вінницького апеляційного суду, що така обставина була зазначена ним у заяві помилково.

Твердження скаржника про те, що в матеріалах справи є підтвердження того, що ОСОБА_1 проживає разом із своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , здійснює над нею догляд та опіку, не спростовує правильні висновки суду першої інстанції в частині вирішення питання про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення опікуном ОСОБА_1 над нею, оскільки за згаданими вище приписами законодавства та наведеною практикою Верховного Суду відсутність подання органу опіки та піклування унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Такі доводи ґрунтуються на суб`єктивному трактуванні норм права скаржником.

Інші доводи апеляційної скарги додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди скаржника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 21 червня 2024 року без змін.

Судові витрати у даній справі у суді апеляційної інстанції віднести за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. М. Шемета

О. С. Панасюк