УХВАЛА

15 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 401/3226/23

провадження № 22-ц/4809/304/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Світловодська міська рада, ОСОБА_2 ,

третя особа Перша Світловодська державна нотаріальна контора,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року у складі судді Гармаш Т. І. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Світловодської міської ради та просив:

-визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 ;

-визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 .

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 .

Маючи намір прийняти спадщину, 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Першої Світловодської державної нотаріальної контори, проте, у прийнятті заяви йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 вважав, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин, адже крім нього іншим спадкоємцем першої ступені споріднення є його матір ОСОБА_2 .

В березні 2023 року ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою КМУ № 164 від 28 лютого 2022 року, згідно якої перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Проте, позивач не був обізнаний з тим, що згідно постанови КМУ № 469 від 09.05.2023 з 19 червня 2023 року повернулися строки для прийняття спадщини, що діяли до війни.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 раптово померла молодша сестра ОСОБА_1 ОСОБА_5 , що спонукало позивача на подачу заяви про відкриття спадкової справи.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2023 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості співвідповідача.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальних органів України заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 наведено поважні причини пропуску строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що справа була розглянута без участі ОСОБА_3 , як особи, питання про права та інтереси якої вирішив суд, ухваливши оскаржуване рішення.

Суд першої інстанції не врахував те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , єдим спадкоємцем за заповітом була його донька та матір ОСОБА_3 , яка також є сестрою позивача, - ОСОБА_5 , а після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 єдиним спадкоємцем за спалковою трансмісією є ОСОБА_3 .

У позивача було достатньо часу для своєчасного подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, адже йому було достовірно відомо про смерть ОСОБА_4 і він був присутній на його похованні і ніяких питань щодо спадщини у нього не виникало.

При цьому, ОСОБА_1 за життя ОСОБА_4 вкрай негативно ставився до нього, тому дідусь і подарував квартиру ОСОБА_3 та зробив заповіт на свою доньку ОСОБА_5 .

Таким чином, особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що ОСОБА_1 ввів в оману її, ОСОБА_2 та суд першої інстанції, умисно приховавши зазначені вище обставини, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, ОСОБА_3 та її представник адвокат Татарчук О. В. підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_2 , представники Світловодської міської ради та Першої Світловодської державної нотаріальної контори в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Від Світловодської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Від Першої Світловодської державної нотаріальної контори надійшло клопотання, в якому третя особа присить розглядати справу без участі її представника.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, відповідачі та третя особа про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Позиція апеляційного суду

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої цієї статті).

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Подібна норма міститься у частині першій статті 17 ЦПК України.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини та громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано положеннями глав 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов`язки цих осіб.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

ЦПК України передбачено необхідність з`ясування апеляційним судом питання про те, чи вирішено оскаржуваним рішенням місцевого суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не брала участі у справі.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або у судовому рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи.

В такому випадку, рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 15 травня 2020 року у справі № 904/897/19.

Матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив:

-визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 ;

-визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини., що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 (а. с. 1-6).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до нотаріальних органів України заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 85-86).

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 , як особа яка не брала участі у розгляді справи, вказує на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем за заповітом була його донька та матір ОСОБА_3 , яка також є сестрою позивача, - ОСОБА_5 , а після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 єдиним спадкоємцем за спадковою трансмісією є ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти (трансмітент), право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців-трансміссаров (спадкова трансмісія). Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті, до його спадкоємців, тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Визначальним для правильного застосування статті 1276 ЦК України є відповідь на питання: чи повинен трансміссар для прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії після смерті першого спадкодавця в установлений законом строк здійснити своє право на прийняття спадщини шляхом подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії чи достатньо прийняти спадщину шляхом подання заяви про прийняття всієї спадщини лише відносно трансмітента?

Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю.

До трансміссара переходить лише можливість прийняття спадщини або відмовитися від її прийняття, якою особа може скористатися, а не безпосередньо спадкове майно. Перехід же спадкового майна є наслідком реалізації права на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Не належить до об`єкта спадкової трансмісії право на прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті трансмітента, адже це є самостійним суб`єктивним правом, відмінним від права на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця. У разі застосування механізму спадкової трансмісії мають місце дві спадщини, що відкрилися: 1) після смерті спадкодавця та 2) після смерті трансмітента.

Трансміссар має право на прийняття спадщини в порядку трансмісії та спадщини, що відкрилася після трансмітента. Це два самостійних суб`єктивних цивільних права, які можуть бути реалізовані незалежно одне від одного. Спадкоємці трансмітента можуть прийняти спадщину в порядку спадкової трансмісії і відмовитися від прийняття спадщини або, навпаки, можуть прийняти спадщину після смерті трансмітента і відмовитися від прийняття спадщини, що відкрилася у зв`язку зі смертю першого спадкодавця. Дії трансміссарів у цих двох самостійних правовідносинах незалежні та мають різні правові наслідки.

Таким чином, перехід права на прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України не є компонентом спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента. Трансміссар, здійснюючи право на прийняття спадщини, набуває спадкової маси не від трансмітента, який так і не встиг її прийняти, а від першого спадкодавця. Утім до трансміссара переходить право не лише прийняти спадщину, а й відмовитися від її прийняття, адже спадкоємець завжди має варіантність поведінки - він не зобов`язаний набувати тих прав і обов`язків, що мав за життя спадкодавець та які не припинилися внаслідок його смерті.

Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19 (провадження № 61-15347св20).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до копії заповіту від 18 березня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабенко В. М., ОСОБА_4 заповів належне йому майно ОСОБА_5 (а. с. 115).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 серпня 2023 року, виданого повторно, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11).

Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 26.01.2024 № 75585581 (а. с. 220).

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04 вересня 2023 року, виданого повторно, підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_4 , що не заперечується учасниками справи (а. с. 10, 116).

Згідно матеріалів спадкової справи № 207/2023, завденої Першою Світловодською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_5 19 вересня 2023 року із заявою про прийняття спадщини звернулась донька останньої ОСОБА_3 (а. с. 222).

З аналізу викладеного вбачається, що ОСОБА_5 померла після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який сплив 27 червня 2023 року, а тому до спірних правовідносин не можуть застосовуватись положення ст. 1276 ЦК України, яка регламентує порядок переходу права на прийняття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не набула право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_5 .

Під час розгляду судом апеляційної скарги ОСОБА_3 , останньою було подано до суду клопотання про встановлення додаткового строку на подання письмових доказів та про долучення до матеріалів справи довідки ОСББ «Сонячне 2019» № 4 від 23 січня 2024 року та Акта № 1 від 23 січня 2024 року, засвідченого головою правління ОСББ «Сонячне 2019».

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що подане ОСОБА_3 до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів не містить підтвердження надсилання (надання) копій вказаних доказів іншим учасникам справи, в судовому засіданні апеляційного суду протокольною ухвалою суд ухвалив вказане клопотання разом з доданими до нього матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року було вирішенно питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на те, що оскаржуваним рішенням суду питання про права та обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу, не вирішувалися, суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Світловодської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 , третя особа: Перша Світловодська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини необхідно закрити.

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Світловодської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_2 , третя особа: Перша Світловодська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 21.02.2024.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник