Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6145/24
Провадження № 2/711/2258/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову вказує, що вона (позивачка ОСОБА_1 ) та відповідач ОСОБА_2 перебували ушлюбі, який було розірвано рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2021 року.

Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивачка вказує, що після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на сім`ю та на утримання сина, який ходить до школи і потребує піклування та догляду. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надаючи фінансової допомоги на утримання свого сина.

Тому, позивачка просить суд стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.08.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак, попередньо подала до суду заяву від 30.09.2024 року про розгляд справи без її участі, в якій одночасно вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак, 16.09.2024 року подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та одночасно вказує, що позовні вимоги він визнає та не заперечує проти їх задоволення, а також просить, враховуючи визнання ним позову до розгляду справи по суті, стягнути з нього судовий збір із врахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 142 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою по справі ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначаються судом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 має можливість та зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, а також враховуючи, що відповідач, в наданій ним до суду 16.09.2024 року заяві, позовні вимоги визнав, і таке визнання позову не суперечить вимогам закону, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення сирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суту суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачка ОСОБА_1 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати відповідного судового збору при подачі даного позову до суду, який складає один відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211 грн. 20 коп.) Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено, судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Разом з тим, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті про що зазначив в заяві від 16.09.2024 року, в якій одночасно просив застосувати вимоги ст. 142 ЦПК України та стягнути із нього 50% судового збору, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, до стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного вище та, керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 184 СК України та ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 141, 142, 206, 258, 259, 260, 265, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави 50 відсотків судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 30.09.2024 року.

Головуючий: В.М. Скляренко