Провадження № 2-о/522/486/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Тетькової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Звертаючись до суду з позовом, Заявник просив встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1993 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на ім`я « ОСОБА_2 » про належність на праві спільної сумісної власності житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження.

31 жовтня 2024 року від ОСОБА_1 , до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, вимоги підтримала та просила задовольнити заяву в повному обсязі.

В судове засідання 31 жовтня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Заявник просив розглянути справу за відсутності.

Представник Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів видано Свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 та її членам сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також, з відповідного Свідоцтва вбачається, що ОСОБА_3 подарував ОСОБА_6 частину цієї квартири на підставі договору № 6602 від 19.08.2003 року.

У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала спадщину на частку квартири АДРЕСА_2 , належної спадкодавцю: частка квартири на підставі договору дарування, посвідченого Юрасовою А.С., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 19 серпня 2003 року, № 6602, бланк ВАМ № 569883. Зареєстровано в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 473пр., на стор. № 114, за р. № 589, частка квартири на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2005 року, справа № 2-12108, рішення набрало законної чинності 05 грудня 2005 року, та зареєстровано в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі № 530пр., на стор. 193, за р. № 589, в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 13771475.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, Заявник зазначив, що в серпні 2024 року звернулась до КП «Міське агентство з приватизації житла» ОМР із заявою про внесення змін у приватизаційні документи на житло, однак Листом № 174-н/01-07 від 20 серпня 2024 року повідомлено, що внести зміни у приватизаційні документи не представляється можливим, оскільки згідно громадянського паспорту Заявниці написання прізвища та по батькові співвласниці житла на українській мові значиться як ОСОБА_1 , однак у свідоцтві про право власності прізвище та по батькові Заявниці зазначено, як ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено розбіжності у правовстановлюючих документах в частині написання ім`я ОСОБА_1 , що позбавляє Заявника можливості вільно розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. З ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як було встановлено судом 27 січня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів видано Свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 та її членам сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З відповідного свідоцтва вбачається написання прізвища та по батькові ОСОБА_1 , як Ні ОСОБА_8 , проте з копії паспорту громадянина України вбачається, що написання ім`я Заявника, як ОСОБА_1 .

Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в Свідоцтві про право власності на житло від 27 січня 1993 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, допущено помилку у написанні прізвища та по батькові ОСОБА_1 , усунення яких є неможливим в позасудовому порядку.

Таким чином обставини заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Одеської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) правовстановлюючого документу Свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1993 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на про належність на праві спільної сумісної власності житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний тест рішення підписано та складено 06 листопад 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.