Справа № 450/1003/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвського В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1960/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обгрунтований тим, що позивач з 13 вересня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що вони разом з січня 2024 року не проживають, не підтримують подружніх стосунків. У зв`язку з цим вважає, що збереження шлюбу і примирення між сторонами не є можливим. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 вересня 2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1637.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення невірно встановив

сторін шлюбу у справі. В позовній заяві він просив суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але рішенням вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не відповідають заявленим вимогам. На думку апелянта, це свідчить про невірне встановлення обставин справи. Суд першої інстанції вирішив стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Однак, він не заявляв про такі вимоги, а, навпаки, в тексті позовної заяви зазначав, що він не вимагає стягнення судових витрат з відповідачки. Таким чином, суд прийняв рішення за вимогою, яку він не заявляв.

Просить рішення суду в частині стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача скасувати, а в частині вирішення питання про розірвання шлюбу змінити на наступне: «Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 вересня 2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1637».

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

У судовому засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу задовольнити. ОСОБА_2 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням, проте колегія суддів вважає, що така причина не є поважною, тому клопотання не підлягає до задоволення, та вважає за можливе проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судове рішення таким вимогам не зовсім відповідає.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 вересня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 13 вересня 2014 року, актовий запис № 1637.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 21 лютого 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як убачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 21 лютого 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходить з того, що оскільки між сторонами відсутня згоди на примирення, відтак причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає до задоволенню.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.

Однак, як убачається з позовної заяви ОСОБА_2 , останній просив залишити судові витрати за позивачем, проте рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп. За таких обставин, рішення суду в цій частині слід скасувати.

Також суд першої інстанції в резолютивній частині рішення невірно встановив сторін шлюбу у справі. В позовній заяві позивач просив суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та надавав відповідні підтверджуючи дані осіб документи (містяться в матеріалах даної справи), але рішенням вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

За таких обставин, абзац другий резолютивної частини рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року викласти в наступній редакції: «Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 вересня 2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1637».

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору сумі 1211 грн 20 коп. - скасувати.

Абзац другий резолютивної частини рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року викласти в наступній редакції: «Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 вересня 2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1637».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 27.09.2024

Головуючий

Судді