справа №756/8375/21 головуючий у суді І інстанції Ткач М.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Данилейко Є.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, яку обґрунтовував тим, що він є рідним братом ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), яка з 10 березня 1990 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . В шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник ОСОБА_1 та його тітка ОСОБА_6 піклувалися про ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття. Після досягнення ОСОБА_8 повноліття він повернувся жити до квартири батьків за адресою: АДРЕСА_1 , в якій був прописаний, а в подальшому зареєстрований. ОСОБА_5 спочатку добре навчався, закінчив Київський військовий ліцей, але потім почав вести асоціальний спосіб життя, вживати алкогольні напої та наркотичні засоби, періодично давав про себе знати, телефонував та приходив в гості до заявника та ОСОБА_6 в смт. Брусилів. Заявник намагався вплинути на ОСОБА_5 і неодноразово допомагав йому матеріально. Починаючи від 2015 року останній перестав виходити на зв`язок і родичі не мали про нього жодних відомостей. 19 жовтня 2017 року ОСОБА_6 зверталась до Оболонського відділу поліції із заявою про зникнення ОСОБА_5 (зареєстрована в журналі ЕО № 4977 від 19.10.2017 року), однак жодної відповіді від органів поліції нею не було отримано. ОСОБА_1 неодноразово намагався знайти ОСОБА_5 , приїзжав за його останнім місцем проживання в Києві. Проте, кожного разу коли вдавалося поспілкуватися з сусідами, то вони повідомляли, що він тривалий час не з`являється за адресою проживання і останній раз сусід ОСОБА_9 бачив його на початку 2018 року.

Після спливу трьох років з моменту отримання останніх відомостей про ОСОБА_5 заявник вирішив звернутися до суду із заявою про визнання племінника померлим у відповідності до ст. 46 ЦК України. Метою подачі даної заяви є оформлення спадщини на належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 та інше майно, оскільки заявник, як рідний дядько є єдиним його спадкоємцем третьої черги спадкування. Інших спадкоємців, першої, другої та третьої черг у ОСОБА_5 немає.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції в обґрунтування відмови в задоволенні заяви про оголошення ОСОБА_5 померлим, надав перевагу сумнівному доказу, у відношенні якого ведеться кримінальне провадження, перед сукупністю цілого ряду інших доказів, які безумовно підтверджують відсутність будь-яких відомостей щодо ОСОБА_10 протягом останніх майже 6 років, як за місцем останнього проживання, так і в цілому. Відповідно до ч.1 статті 46 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) «Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати й загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру». Відсутність за місцем останнього місця проживання ОСОБА_5 відомостей про місце його перебування встановлено показами свідків ОСОБА_11 - сусіда з квартири № 136 , яка розташована на одній сходовій клітці з квартирою АДРЕСА_2 . Так, свідок ОСОБА_11 показав, що останній раз бачив ОСОБА_5 наприкінці 2017 року/на початку 2018 року, після чого він зник і жодних відомостей про його місце перебування немає. Свідок ОСОБА_6 , яка була дружиною покійного рідного дядька ОСОБА_5 і займалася його вихованням від 2005 року, коли він залишився сиротою і до його повноліття показала, що в жовтні 2017 року зверталася до поліції із заявою про зникнення ОСОБА_5 та те, що пошуки його не дали позитивних результатів. Також вказує на відсутність відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 , що підтверджується відповіддю Оболонського УП ГУНП в м. Києві, яка надійшла на запит суду 12 січня 2023 року. Так, згідно зазначеної відповіді 02 серпня 2017 року в рамках кримінального провадження №0007281 винесена постанова про оголошення ОСОБА_5 в розшук. Місцезнаходження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - невідоме. Звертає увагу суду, що жодної інформації про місцеперебування ОСОБА_5 від 2018 року також не встановлено згідно відповідей Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції, Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Головного Управління Пенсійного Фонду України, КНП «Консультативно-діагностичний центр» Оболонського району м. Києва та КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва. Проте, судом взято до уваги відповідь Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, яка на виконання вимог ухвали суду надіслала документи на підставі яких, 02 листопада 2020 року ОСОБА_5 було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квитанцію про оплату за зняття з реєстрації місця проживання, заяву про зняття з реєстрації місця проживання, договір купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2020 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідку про реєстрацію місця проживання особи, паспорт довіреної особи, опис документів, що додано до ЦНАП для виконання адміністративної послуги, акт прийому-передачі заяв та документів щодо надання адміністративних послуг. Суд відхилив доводи Заявника про необхідність критичної оцінки зазначених доказів, оскільки, всі дії пов`язані зі зняттям з реєстраційного обліку вчинено не особисто ОСОБА_5 , а іншою особою. Також зазначає, що судом першої інстанції відхилені подані Заявником докази про те, що обставини відчуження належної ОСОБА_5 квартири є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000810 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України щодо заволодіння групою невстановлених осіб квартирою ОСОБА_5 на тій підставі, що у даному кримінальному провадженні жодній особі ще не було повідомлено про підозру та не проведено почеркознавчих та інших експертиз. Суд відхиляючи доводи Заявника та приймаючи до уваги інформацію про зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку, припустив, що можливо, у ОСОБА_10 у користуванні або у власності є інше житло на території України, на спростування чого Заявником не було подано жодних доказів. Вважає, що суд першої інстанції обґрунтував судове рішення припущенням того, що у ОСОБА_5 є інше житло, яке є нічим не підтвердженим, хоча частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України прямо визначено, шо доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також зазначає, що судом першої інстанції було порушено право заявника на справедливий суд внаслідок залучення до розгляду справи присяжного, об`єктивність якого викликала обґрунтовані сумніви, а після заміни зазначеного присяжного суд не почав розгляд справи спочатку, як передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, фактично залучивши нового присяжного для формального підписання рішення суду в наступному ж судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу розглянуто неповноважним складом суду.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді (частина друга статті 34 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта статті 293 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 жовтня 2021 року справу було передано головуючому судді Ткач М. М. (том 1, а. с. 58).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних, призначено судове засідання для розгляду справи, витребувано докази та викликано в судове засідання свідків (том 1, а. с. 62-66).

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 13 грудня 2021 року для розгляду вказаної цивільної справи визначено присяжних Ширкунову Л. О. та Рогачова О. О. (том 1, а. с. 122).

У судовому засіданні 11 січня 2022 року судом було допитано свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року (том 1, а. с. 166-168).

29 вересня 2022 року секретарем судового засідання Оболонського районного суду м. Києва Тагієвим Р. Д. складено довідку про те, що фіксування судового засідання у справі за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою не здійснювалося у зв`язку з неповноважністю складу суду (том 1, а. с. 202).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року витребувано у Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Оболонського УП ГУНП в м. Києві, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Оболонського району м. Києва докази. (том 1, а. с. 215).

Відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних від 28 березня 2023 року для розгляду вказаної цивільної справи визначено присяжних Ширкунову Л. О. та Степченко С. В. (том 2, а. с. 17).

28 березня 2023 року Степченко С. В. ознайомилася з матеріалами справи, що підтверджується розпискою (том 2, а. с. 16).

Згідно із частиною дванадцятою статті 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 213 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, після зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд мав повторно розпочати розгляд справи по суті, крім випадку, ухвалення рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року судове засідання у справі було відкладено на 14 червня 2023 року у зв`язку із витребуванням судом доказів. При цьому після заміни присяжного судом не було прийнято рішення про проведення розгляду справи спочатку, а 14 червня 2023 року ухвалено рішення у справі.

Отже, суд першої інстанції порушив принцип безпосередності судового розгляду, внаслідок чого один з присяжних взяв участь в ухваленні рішення суду не розглядаючи справу, що призвело до розгляду справи неповноважним складом суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення по суті вимог заявника.

Ухвалюючи нове судове рішення по суті вимог заявника, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28 травня 1962 року (а.с.25, том 1).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 4 від 12.05.2021 року, ОСОБА_16 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої є ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.26, том 1).

Згідно із відомостей з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 4 від 13 травня 2021 року, між ОСОБА_16 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, прізвище « ОСОБА_3 » після реєстрації шлюбу « ОСОБА_17 » (а.с.27, том 1).

Відповідно до даних повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 5 від 25 листопада 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.108-109, том 1).

Отже, заявник є рідним дядьком ОСОБА_5 по матері ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ).

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14 травня 2021 року (а.с.28, том 1).

Відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА № 64055710 від 18 червня 2021 року ОСОБА_5 з 06 червня 1991 року по 02 листопада 2020 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6 том 1).

Як вбачається з листа Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації від 01 грудня 2021 року № 104-10208, що відповідно до Реєстру територіально громади міста Києва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 06 червня 1991 року по 02 листопада 2020 року (а.с. 120, том 1).

Відповідно до інформації Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області за № 8010.5-57617/80.3-21 від 02 грудня 2021 року, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06 червня 1991 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і знятий з реєстраційного обліку 02 листопада 2020 року. ОСОБА_5 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 06 червня 2006 року Оболонським РУ ГУМВС України в м. Києві. З питань документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 не звертався (а.с.152, том 1).

Згідно із листа Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-46025/0/15-21 від 26 листопада 2021 року, відомості про перетинання державного кордону, лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2021 року в базі даних не виявлено (а.с.110, том 1).

Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, повідомило, що за базами даних, інформація стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Мінінтеграції відсутня (а.с.240, том 1).

З інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві № 4855/125/31/4/02-2021 від 01 грудня 2021 року, серед іншого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; 22 грудня 2015 Оболонським районним судом м. Києва ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням і знято з обліку 12 травня 2017 року за закінченням терміну обліку; Орієнтування, Оболонське УП ГУНП в м. Києві, зникнення: 03 серпня 2017 року, знайдений 09 серпня 2017 року, по причині: установлено місцезнаходження; Учасник події НОМЕР_4 від 03 серпня 2017 року Оболонське УПГУНП в м. Києві (зникнення особи безвісти)-зареєстровано в ЄРДР №0007281 від 03 серпня 2017 року (а.с.118, том 1).

Відповідно до листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 12/2-25812/ГР від 20 грудня 2021 року, у період з 01 січня 2018 року по 20 грудня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, не тримався (а.с.156, том 1).

Згідно із листа Головного Управління Пенсійного Фонду України від 10 грудня 2021 року, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку, як одержувач пенсії, не перебуває (а.с.154, том. 1).

КНП «Консультативно-діагностичний центр» Оболонського району м. Києва листом за № 933 від 30 вересня 2022 року повідомило про те, що за період з 01 січня 2018 року по 30 вересня 2022 року ОСОБА_5 за наданням медичної допомоги до КНП не звертався (а.с.210-211 том 1).

Відповідно до відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві, 02 серпня 2017 року у рамках кримінального провадження № 0007281 винесена постанова про оголошення зниклого у розшук. Місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідоме (а.с.5-6, том 2).

Як вбачається з матеріалів справи 14 листопада 2022 року Оболонською районною в місті Києві державної адміністрації надано належним чином засвідчені копії документів на підставі яких, 02 листопада 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квитанція про оплату за зняття з реєстрації місця проживання, заява про зняття з реєстрації місця проживання, договір купівлі-продажу квартири від 23 жовтня 2020 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідка про реєстрацію місця проживання особи, паспорт громадянки України ОСОБА_18 , опис документів, що додано до ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги, акт прийому-передачі заяв та документів щодо надання адміністративних послуг.

Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

При цьому на наявність у суду саме права, а не обов`язку оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує частина перша статті 46 ЦК України.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

На цьому також наголошено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У тексті заяви заявник та його представник вказали, що оголошення померлим ОСОБА_5 необхідне заявнику для оформлення спадщини.

Звертаючись до суду із заявою окремого провадження, заявник констатує факт відсутності будь-якого зв`язку з його рідним племінником ОСОБА_5 та відомостей про місце його знаходження як підставу для звернення до суду.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно з договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 6518, укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та приватним підприємством «БІБАБО» в особі директора - ОСОБА_18 (покупець), продавець передав, а покупець прийняв у власність належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Оболонського УП ГУНП в м. Києві № 3412/125/51/04-2023 вбачається, що кримінальне провадження №0000810 від 05 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, станом на 13 червня 2023 року знаходиться у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві. У ході проведення досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження почеркознавча та інші експертизи не проводились.

Розшукові дії відносно ОСОБА_5 ще тривають, та є ще не завершеними.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Заявником не спростовано наявний у справі доказ, а саме, укладення ОСОБА_5 23 жовтня 2020 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №6518, відповідно до якого нотаріусом зазначено, що особи громадян, які підписували вказаний договір, встановлено.

З огляду на дату подання заяви про визнання ОСОБА_5 померлим, а саме ІНФОРМАЦІЯ_9 , та укладення ним нотаріально посвідченого правочину 23 жовтня 2020 року, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що на момент подачі заяви до суду були відсутніми відомості про місцезнаходження ОСОБА_5 протягом трьох років, на що безпідставно посилався заявник.

Жодного посилання на наявність обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклого, судом не встановлено і заявником не наведено. Належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_5 , у матеріалах справи відсутні.

За таких обставини, відсутні підстави до задоволення заяви, оскільки доводи, на які посилається заявник та докази наявні в матеріалах справи не підтверджують факту відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_5 у місці його постійного проживання протягом трьох років.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.