Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року Солом`янський районний суд місті Києва в складі головуючого судді Верещінської І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (надалі за текстом - позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - відповідач) про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 10 848,42 грн., інфляційні втрати - 1 487,95 грн., пеню - 1 843,04 грн., 3% річних - 325,45 грн., а всього стягнути 14 504,86 грн. Також просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., судовий збір - 2 684 грн.

В обґрунтування позовних вимог позич посилався на те, що 20 липня 2020 року в місті Києві, на вул. Ушинського, 36 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Fiat Ducato», державний номерний знак (надалі за текстом - д.н.з.) НОМЕР_1 , під керуванням відповідача, «Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За рішенням суду у ДТП визнано винним водія - відповідача.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП була застрахована позивачем за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-0309702.

Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ склала 14 553,81 грн.

На підставі згоди на виплату страхового відшкодування від 17 вересня 2020 року між потерпілою особою та позивачем, 17 вересня 2020 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 10 848,42 грн.

Позивач зазначає, що у нього виникло право вимоги до відповідача в розмірі виплаченого страхового відшкодування на підставі ст. 38 Закону України «Про цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач скоїв ДТП у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено судовим рішенням.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києві 28 листопада 2023 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі подати письмовий відзив разом з доказами.

Відповідачу на адресу за місцем його проживання направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви, проте, не були отримані відповідачем та повернуті на адресу суду. Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року (справа № 760/16673/220) встановлено, що відповідач о 18 год. 00 хв. 20 липня 2020 року, керуючи автомобілем «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, в місті Києві на вул. Ушинського, 36, не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д.н.з НОМЕР_3 , який в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями відповідач порушив п. 13.3 Правил Дорожнього руху України. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КУпАП, накладено штраф. (а.с. 8-9).

Відповідно до частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, який керував автомобілем «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , на дату ДТП була забезпечена ТзДВ «Страхова група «Оберіг», поліс АР-0309702 (а.с. 6).

Згідно з ремонтною калькуляцією № 9830-М від 30 липня 2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки ««Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_2 , становить 14 553,81 грн. (а.с.13-14).

Між потерпілою особою і ТзДВ «Страхова група «Оберіг» 17 вересня 2020 року укладено згоду щодо суми страхового відшкодування та способу і умов його виплати, сторони узгодили страхове відшкодування у розмірі 10 848,42 грн.

17 вересня 2020 року ТзДВ «Страхова група «Оберіг» своїм рішенням затвердила страховий акт №1507/1 про суму страхового відшкодування в розмірі 10 848,42 грн. (а.с. 16) та згідно з платіжним дорученням № 5873 від 17 вересня 2020 року виплатило страхове відшкодування згідно страхового акту № 1507/1 від 17 вересня 2020 року (а.с. 17).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.п. в) п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виплатив власнику автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з НОМЕР_2 , пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась за участю та з вини відповідача, який керував автомобілем «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Страхове відшкодування згідно страхового акту № 1507/1 від 17 вересня 2020 року виплачено в сумі 10 848,42 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 10 848,42 грн. підлягає задоволенню.

Позивач направляв відповідачу листом № 22657/1507/1 від 02 квітня 2021 року вимогу про виплату грошових коштів, які виплачувались як страхове відшкодування в сумі 10 848,42 грн. (а.с. 18).

Також позивач здійснив нарахування пені у розмірі - 1 843,04 грн., інфляційні витрати - 1 487,95 грн., 3% річних - 325,45 грн., які нараховано за період 08 квітня 2021 року до 07 квітня 2022 року (а.с 19-20).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 у справі № 200/4309/14-ц (провадження № 61-23763св18) зазначено, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Судом наведені стороною позивача нарахування інфляційних втрат, пені та 3 % річних перевірено, стороною відповідача вказане нарахування не спростовано доказами в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення на користь позивача, за несвоєчасне здійснення виплати страхових виплат, пені, інфляційну складову та 3% річних від суми боргу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того,ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження судових витрат понесених позивачем у зв`язку з розглядом в суді справи представником позивача надано до суду договір № 1507 від 11 вересня 2023 року про надання професійної правничої допомоги укладений між ТзДВ «Страхова група «Оберіг» та адвокатом Стецюрою О.Ю., актом прийому передачі наданих послуг від 15.09.2023 року (довіреність, свідоцтво а.с. 21-25).

За Договором вартість правової допомоги, що надається адвокатом складає 5 000,00 грн. (п.4.1), порядок розрахунку, а саме: за результатами надання правової допомоги, після набрання судовим рішенням на користь клієнта законної сили, складається акт прийому-передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. Підставою для оплати винагороди є акт прийому-передачі наданих послуг, який складається протягом 10 робочих днів після набрання законної сили судовим рішенням на користь клієнта. Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 10 днів з дня підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Оплата правничої допомоги здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківські реквізити, надані адвокатом. (п. 4.1-4.4, 4.6 договору а.с. 21-22).

В акті прийому-передачі від 15 вересня 2023 року до договору № 1507 від 11 вересня 2023 року вказано обсяг наданої адвокатом правової допомоги та її вартість в сумі 5 000 грн. (а.с. 23).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, суд приходить до висновку, що обсяг понесених позивачем витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому вказана вимога підлягає задоволенню та стягненню з відповідача 5 000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача суми судового збору на користь відповідача у розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» суму страхового відшкодування у розмірі 10 848 (десять тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 42 копійки, інфляційні втрати у розмірі 1 487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 95 копійок, три проценти річних у розмірі 325 (триста двадцять п`ять) гривень 45 коп., пеню у розмірі 1 843 (одна тисяча вісімсот сорок три) гривні 04 копійок, а всього стягнути 14 504 (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотири) гривні 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» 5 000 (п`ять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу; 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (, адреса місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14).

відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Верещінська