Справа № 529/73/24
Провадження № 2-о/529/24/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Виконавчого комітету Диканської селищної ради Полтавської області в особі органу опіки і піклування, ОСОБА_2 , Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту постійного стороннього догляду,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту постійного стороннього догляду ним, заявником, на безоплатній основі за своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що згідно з з висновком МСЕК від 21.02.2018 серії АВ № 0851857, його матері ОСОБА_2 встановлено І групу інвалідності безстроково та вона потребує постійного стороннього догляду. З віком хвороба матері постійно прогресує, вона не може без стороннього догляду самостійно пересуватися, потребує постійної сторонньої допомоги для забезпечення підтримання її життєдіяльності. У зв`язку із цим, він постійно здійснює догляд за матір`ю, яка проживає разом з ним. Інших осіб, які б могли здійснювати постійний догляд за його матір`ю не має, так як його батько помер, інших близьких родичів його мати не має. Заявник зазначає, що встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за матір`ю ОСОБА_2 , яка цього потребує, має для нього юридичне значення, породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг, визначених Законом України "Про соціальні послуги", а також прав та обов`язків, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання у повному обсязі заяви про встановлення факту постійного стороннього догляду та розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Диканської селищної ради Полтавської області в особі органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив цієї заінтересованої особи на заяву, згідно з яким просить задовольнити заяву про встановлення факту постійного стороннього догляду та розглянути справу за відсутності її представника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що вона не заперечує проти задоволення заяви її сина ОСОБА_1 про встановлення факту постійного стороннього догляду за нею, оскільки згідно з висновком МСЕК вона дійсно потребує постійного стороннього догляду. Просила розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання цього центру про відсутність заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту постійного стороннього догляду та розгляд справи за відсутності його представника.

Керуючись ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи було проведено за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник просить встановити факт того, що він, ОСОБА_1 , є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка його потребує відповідно до висновку МСЕК.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що метою встановлення цього факту є реалізація заявником прав, передбачених законодавством про соціальний захист населення, зокрема отримання соціальних пільг та прав, передбачених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у вигляді відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Встановлення факту, що має юридичне значення, про який просить заявник у своїй заяві нормами статті 315 ЦПК України не передбачено.

Відповідно до абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані (відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації): опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, у тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України "Про соціальні послуги", Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1040.

Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Пунктами 6, 10 статті 1 Закону України "Про соціальні послуги" визначено, що надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, а отримувачі соціальних послуг - це особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону "Про соціальні послуги" фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Проте для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про соціальні послуги" підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи: 1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг; 2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

З аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Таким чином положеннями Закону України "Про соціальні послуги" та вказаного вище Порядку визначено, що нездатність особи до самообслуговування, що передбачає постійну потребу особи в сторонній допомозі, є підставою оформленням такого догляду в органах соціального захисту населення.

Саме нормами Закону України "Про соціальні послуги" врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою не на професійній основі і за ст. 13 цього Закону надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859, визначено, що призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, зокрема таких документів: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; декларації про доходи та майновий стан, копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ.

Норми чинного законодавства не вимагають для призначення виплат особі, що здійснює догляд, встановлення в судовому порядку факту здійснення постійного догляду особи похилого віку, особи з інвалідністю І групи, з когнітивними порушеннями, тощо. Необхідність такого догляду та сам факт його здійснення, встановлюється уповноваженим органом на підставі поданих документів.

З вказаного вбачається, що чинне законодавство передбачає позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду.

У разі не визнання уповноваженими особами - управлінням соціального захисту населення права заявника на отримання виплат, передбачених Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою КМУ від 23.09.2020 за № 859, заявник не позбавлений можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у судовому порядку. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існуватиме у сфері публічно-правових відносин.

Надання соціальних послуг у вигляді постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду, здійснюється в порядку, встановленому чинним законодавством, і оформлюється рішенням відповідного органу, а тому даний факт не може бути встановлений в судовому порядку. У разі ж відмови заявнику бути надавачем соціальних послуг або у призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, він має право оскаржити таке рішення суб`єкта владних повноважень у судовому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц, міститься правовий висновок, в якому зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

Наведене узгоджується також з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 та у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №363/5518/21, від 04 травня 2022 року у справі №372/285/21.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи те, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного стороннього догляду за особою, яка потребує такого догляду, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що провадження у справі закрито у зв`язку із тим, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, керуючись ч. 2 ст. 255 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за необхідне повернути заявнику ОСОБА_1 з державного бюджету сплачений ним судовий збір за подання заяви до суду у розмірі 604,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 255, ст. ст. 260, п. 15 ч. 1 ст. 353, 354, 355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Виконавчого комітету Диканської селищної ради Полтавської області в особі органу опіки і піклування, ОСОБА_2 , Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту постійного стороннього догляду - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, , яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 1, повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір за подання вказаної заяви до суду у розмірі 604 (шістсот чотири) грн 60 коп, сплачений ним 22 січня 2024 року через АТ "Полтава-Банк" згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 22-16983341/С.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий О.С. Кириченко