Справа № 279/3202/23 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

19 лютого 2024 р. Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

вирішуючи відповідно до вимог ст. 359 ЦПК питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів

в с т а н о в и в:

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.09.2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 61 715,74 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 06.10.2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17.10.2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення зазначених недоліків, а саме для сплати судового збору, та роз`яснено, що у випадку невиконання цих вимог, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17.01.2024 апеляційну скаргу повернуто скаржникові у зв`язку із неусуненням вказаних недоліків.

Повторно ОСОБА_1 звернувся до Житомирського апеляційного суду із апеляційною скаргою 09.02.2024 року разом із клопотаннями про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору.

На обґрунтування підстав пропущення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначає, що ухвалу Житомирського апеляційного суду Житомирської області про залишення апеляційної скарги без руху не отримував, тому не мав можливості усунути вказані в ній недоліки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою 06.10.2023 року, яка ухвалою Житомирського апеляційного суду Житомирської області від 17.10.2023 року залишена без руху у зв`язку із неслатою судового збору та відмовою у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Дана ухвала направлена на адресу скаржника згідно супровідного листа від 18.10.2023 року, однак поштове відправлення повернулося 23.11.2023 року із відміткою про невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 236, 242). Відповідно до супровідного листа ухвала суду від 17.10.2023 року повторно направлялася 04.12.2023 року, однак поштове відправлення повернулося на адресу суду 10.01.2024 року із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 246, 257).

17.01.2024 року ухвалою Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто скаржникові. Копію вказаної ухвали направлено на його поштову адресу згідно супровідного листа від 18.01.2024 року, однак поштове повідомлення повернулося до апеляційного суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.9,т.2).

Враховуючи, що ОСОБА_1 повторно із апеляційною скаргою скаржник звернувся 09.02.2024 року та ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а у матеріалах справи відсутні належні відомості про дату отримання відповідачем копій ухвал апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху та повернення апеляційної скарги, то клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Поновлюючи строк суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях указав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашінгдейн проти Великої Британії (Ashingdane v. the. United Kingdom); рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року; рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

В даній справі поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження відповідає законній меті і має розумний ступінь пропорційності.

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 також подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.09.2023 року.

Як підставу для звільнення від сплати судового збору апелянт посилається на те, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4026,00 грн., проте такий розмір судового збору є об`єктивно надмірним, оскільки доходу останній не має, ніде не працює. На підтвердження свого майнового стану скаржник долучає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.10.2023 року, згідно яких за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року інформація про доходи відсутня (а.с.21, т.2), за період із 2 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року розмір доходу становить - 62,11 грн.(а.с.22, 23, т.2). Згідно довідки із Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 02.02.2024 року, дані щодо ОСОБА_1 відсутні.

Клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної особи (наприклад, довідка про дохід фізичної особи за попередній календарний рік, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для звільнення від сплати судового збору є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.10.2023 року, згідно яких за період з 1 кварталу 2023 року по 2 квартал 2023 року інформація про доходи відсутня, за період із 2 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року розмір доходу становить - 62,11 грн., а також довідку із Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 02.02.2024 року про відсутність індивідуальних відомостей про ОСОБА_1 .

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд враховує, що зазначені ОСОБА_1 обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки не відображають у повній мірі реальний майновий стан заявника та відсутність інших доходів (наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах тощо). Тобто, скаржником не надано доказів щодо вживання ним всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення умов проживання.

Окрім того, враховуючи те, що на день звернення до суду скаржник не надав відомостей щодо статусу інвалідності, віднесення до малозабезпечених сімей чи інших пільгових категорій, відомостей про перебування на обліку в Центрі зайнятості, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Так, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На підставі п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання до суду юридичною особою заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на вказане рішення, скаржник повинен був сплатити судовий збір в сумі - 4 026,00 грн. (150% ? 2 684,00 грн.)

Таким чином, скаржнику за подану апеляційну скаргу на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року необхідно сплатити - 4 026,00 грн. судового збору.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та листа Державної судової адміністрації України №15-15335/15 від 28.08.2015 року судовий збір згідно закону перераховується у безготівковій або готівковій формі, при сплаті судового збору через онлайн системи, банкомати для приймання платежів, інтернет-банкінг, банківські установи обов`язковими для заповнення платниками є наступні реквізити:

- дата документа;

- отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101 ;

- код отримувача: ;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- код банку отримувача: МФО 899998;

- рахунок отримувача UA0006797 ;

- код класифікації доходів бюджету: 22030101;

- призначення платежу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За вказаних обставин, відкриття апеляційного провадження є неможливим, а тому апеляційну скаргу варто залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 136, 185, 354, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Поновити скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року та зупинити дію оскаржуваого рішення.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору має бути поданий безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді