Справа № 214/9340/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу цивільної справи за підсудністю

06 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Криворізької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 30.10.2024, в якій просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер :08:271:0026, що розташована по АДРЕСА_1 , відповідно до розміру частки у праві спільної часткової власності, у такому порядку: ОСОБА_1 0,0500 га частки земельною ділянки, відповідачу ОСОБА_2 0,0500 га частки земельної ділянки, що відповідає схемі можливого порядку користування земельною ділянкою відповідно до технічного звіту ДП «ЦДЗК» за 2023 рік, де частка земельної ділянки ОСОБА_1 зазначена зеленими рисками, а частка земельної ділянки ОСОБА_2 червоними рисками; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позову передано судді Євтушенку О.І. 30.10.2024.

Згідно з відповіддю №881967 від 04.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на електронний запит суду, ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.26-30 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 24.06.2024 у справі №554/7669/21 вказано, що «принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України. Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ. Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції. Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів».

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, приписами ч.1 ст.30 ЦПК України визначено виключну підсудність для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень ст.81 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у ст.ст.27-29 ЦПК України.

У постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. До такого висновку дійшов Верховний Суд і у постановах від 10.04.2019 у справі №638/1988/17, від 04.03.2020 у справі №757/91/19-ц.

Предмет спору у даній справі за позовом ОСОБА_1 стосується володіння та користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , що перебуває у праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Таким чином, спір стосується нерухомого майна, а тому при визначенні підсудності пред`явленого ОСОБА_1 позову застосовуються правила виключної підсудності за ч.1 ст.30 ЦПК України. Враховуючи, що спірне майно знаходиться на території Центрально-Міського р-ну м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл., тому суд приходить до висновку про непідсудність позову Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України підлягає передачі на розгляд за підсудністю до належного суду Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Окремо суд звертає увагу на неприпустимості спорів про підсудність між судами та обов`язковості прийняття справи до провадження судом, якому вона надіслана (передана) в порядку ст.31 ЦПК України, що регламентовано ст.32 ЦПК України.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судами за встановленими Законом правилами підсудності, а їх порушення - є ознакою незаконності рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України). Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Керуючись ч.1 ст.30, ст.ст.31, 32, 260, 261, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Криворізької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою передати на розгляд за підсудністю до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Передачу справи здійснити не пізніше 5 днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвалу складено та підписано 06.11.2024.

Суддя О.І. Євтушенко