Справа №359/4858/24
Провадження №2-р/359/15/2024
УХВАЛА

5 червня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шандар М.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду, постановленої за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа товариство з обмеженою відповідаль-ністю «Аптека.194», про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року з метою забез-печення майбутнього позову було заборонено ТОВ «Аптека.194» відмовляти ОСОБА_1 у здійсненні запису на прийом до сімейного лікаря-терапевта ОСОБА_2 ; а також було заборонено сімейному лікарю-терапевту ОСОБА_2 відмовляти у прийомі ОСОБА_1 , призначеному на підставі запису, здійсненому з дотриманням принципу черговості та зайнятості сімейних лікарів ТОВ«Аптека.194». В змісті судового рішення ОСОБА_1 не зрозумілі такі обставини: хто з медичних працівників ТОВ «Аптека.194» повинен здійснювати запис на прийом до лікаря медичні реєстратори чи безпосередньо сімейний лікар-терапевт ОСОБА_2 ; на кого покладена заборона відмовляти у записі на прийом до сімейного лікаря-терапевта ОСОБА_2 ; що робити, якщо сімейний лікар-терапевт ОСОБА_2 відмовляє у прийомі на підставі здійсненого запису; чи позбавляє ухвала суду про забезпечення позову ОСОБА_1 права на безперервність надання первинної медичної допомоги іншими сімейними лікарями ТОВ «Аптека.194» у випадку зайнятості сімейного лікаря-терапевта ОСОБА_2 згідно графіку роботи амбулаторії: у робочі дні з 8 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, а у вихідні, святкові та неробочі дні з 9 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин. Тому ОСОБА_1 просить роз`яснити ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року в частині означених обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

Представник ТОВ «Аптека.194» не з`явився у судове засідання та не повідомив про своє ставлення до заяви. Він у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду заяви. Ця обставина підтверджується відповідною судовою кореспонденцією (а.с.42-43). Як вбачається з ч.3 ст.271 ЦПК України, неявка учасника судового процесу у судове засідання не перешкоджає розгляду суто процесуального питання про роз`яснення судового рішення.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи та подані електронні докази, суд дійшов таких висновків.

Встановлено, що в травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову (а.с.1-4), в якій вона просила заборонити ТОВ «Аптека.194» обмежувати проміжок часу надання їй первинної медичної допомоги сімейним лікарем-терапевтом ТОВ «Аптека.194» ОСОБА_2 , а також забезпечити надання ОСОБА_1 первинної медичної допомоги сімейним лікарем-терапевтом ТОВ «Аптека.194» ОСОБА_2 , а у разі його відсутності іншими сімейними лікарями амбулаторії ЗПСМ №1 ТОВ «Аптека.194» безперервно та у повному обсязі згідно графіку роботи амбулаторії: у робочі дні з 8 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, а у вихідні, святкові та неробочі дні з 9 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року (а.с.27-31) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково: заборонено ТОВ «Аптека.194» відмовляти ОСОБА_1 у здійсненні запису на прийом до сімейного лікаря-терапевта ОСОБА_2 ; а також заборонено сімейному лікарю-терапевту ОСОБА_2 відмовляти у прийомі ОСОБА_1 , призначеному на підставі запису, здійсненому з дотриманням принципу черговості та зайнятості сімейних лікарів ТОВ «Аптека.194». У задоволенні заяви в частині вимог про вжиття інших заходів забезпечення позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Процесуальні відносини регулюються главою 9 «Судові рішення» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив судове рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння, яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть судового рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії», одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Зі змісту шостого абзацу мотивувальної частини та резолютивної частини ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року (а.с.27, 30-31) вбачається, що заборона відмови у здійсненні запису на прийом до лікаря була покладена на ТОВ «Аптека.194», а заборона відмови у здійсненні прийому, призначеному на підставі запису, безпосередньо на сімейного лікаря-терапевта ОСОБА_2 . Судове рішення в цій частині викладено настільки скрупульозно, що об`єктивно виключає можливість різноманітного тлумачення його змісту. Ця обставина свідчить про відсутність потреби у додатковому роз`ясненні змісту ухвали суду про забезпечення позову.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову взагалі не досліджувалось питання, до повноважень яких посадових осіб ТОВ «Аптека.194» відноситься здійснення запису на прийом до лікаря. Тому роз`яснення ухвали суду в частині цієї обставини призведе до зміни судового рішення, що суворо заборонено згідно з ч.1 ст.271 ЦПК України.

Крім того, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви в частині вимоги про забезпечення надання первинної медичної допомоги сімейним лікарем-терапевтом ТОВ «Аптека.194» ОСОБА_2 , а у разі його відсутності іншими сімейними лікарями амбулаторії ЗПСМ №1 ТОВ «Аптека.194» безперервно та у повному обсязі згідно графіку роботи амбулаторії: у робочі дні з 8 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, а у вихідні, святкові та неробочі дні з 9 години 00 хвилин до 14 години 00 хвилин. Зі змісту сьомого абзацу мотивувальної частини судового рішення (а.с.30) вбачається, що підставою для вжиття означеного заходу було те, що всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що сімейний лікар-терапевт ОСОБА_2 скорочував години прийому або ТОВ «Аптека.194» змінювало графік роботи медичної амбулаторії в робочі дні, а також у вихідні та святкові дні. Зокрема, в досліджених у судовому засіданні відеозаписах також були відсутні відомості про вказані обставини. Водночас, покладення на ТОВ «Аптека.194» обов`язку забезпечити безперервне та у повному обсязі надання ОСОБА_1 первинної медичної допомоги було визнано таким, що суперечило п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, відповідно до якого забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії допускається лише у разі виникнення спору із сімейних правовідносин. Тому роз`яснення ухвали суду в частині цих обставин призведе не тільки до зміни судового рішення, а також до його фактичного перегляду. Така процесуальна діяльність суперечить принципу верховенства права та нівелює юридичну визначеність у спірних правовідносинах, що виникли між ОСОБА_1 та ТОВ «Аптека.194», які регулюються Порядком надання первинної медичної допомоги, затверд-женого наказом Міністерства охорони здоров`я України №504 від 19 березня 2018 року.

У випадку невиконання ТОВ «Аптека.194» та сімейним лікарем-терапевтом ОСОБА_2 ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року ОСОБА_1 має право пред`явити означене судове рішення до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не звертатись до суду з заявою про роз`яснення очевидно зрозумілого судового рішення. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 обрала неналежний та неефективний спосіб забезпечення свого права.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для роз`яснення ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року. Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_1 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець