Номер провадження: 22-ц/813/2027/24
Справа № 495/5687/13-ц
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Волкової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Єфименко Наталі Василівни, представника ОСОБА_1 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року, постановленого під головуванням судді Боярського О.О., у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_3 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора, -

в с т а н о в и в:

У липні 2013 році публічне акціонерне товариство«Банк Форум» (далі ПАТ«Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_3 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора, в якому просило звернути стягнення на майно, отримане спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , а саме: 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також інше майно, отримане у спадщину, в рахунок погашення заборгованості померлого ОСОБА_4 перед кредитором в сумі 377 148,21 грн. по кредитному договору №0101/08/08-КЕ від 18.07.2008 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 18.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №0101/08/08-КЕ, відповідно до якого ОСОБА_4 було відкрито кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом в розмірі 25000,00 дол. США, із строком користування до 15.07.2013 року.

У зв`язку із порушенням умов вищевказаного кредитного договору, Банк звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2011 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 369597,74 грн., судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

В червні 2012 року, при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На день смерті ОСОБА_4 сума боргу складала 377149,22 грн.

Вимоги кредитора до спадкоємців пред`являлись на суму 377148,21 грн.

У зв`язку зі смертю боржника, ПАТ «Банк Форум» 08.10.2012 року було направлено до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори вимогу кредитора з проханням при оформленні спадщини прийняти до уваги наявність заборгованості спадкодавця по кредитному договору №0101/08/08-КЕ від 18.07.2008 року.

Білгород-Дністровська міська державна нотаріальна контора листом від 16.10.2012 року повідомила позивача, що 16.10.2012 року спадкоємцю ОСОБА_2 направлено лист-повідомлення про наявність кредиторської заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Банк Форум».

Як стало відомо Банку, у спадкодавця ОСОБА_4 неповнолітній син ОСОБА_1 , матір`ю якого є ОСОБА_3 .

Банк своєчасно пред`явив вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_4 , але борг перед банком погашений не був.

Оскільки, відповіді на свої вимоги кредитор не отримав, позивач вважає, що спадкоємці зволікають з погашенням боргу та намагаються уникнути відповідальності перед кредитором.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволений.

Звернуто стягнення на майно, отримане спадкоємцями померлого ОСОБА_4 , а саме: 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також інше майно, отримане у спадщину, в рахунок погашення заборгованості померлого ОСОБА_4 перед кредитором в сумі 377148,21 грн. по кредитному договору №0101/08/08-КЕ від 18.07.2008 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року змінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

17 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 червня 2023 року залишена без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду, адвокат Єфименко Н.В., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішення скасувати, в задоволені позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 мав право на спадкування після померлого, однак не скористався своїм правом та не бажає успадковувати будь-яке майно після померлого, більш того нести відповідальність перед кредитором.

Рішення в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 22 жовтня 2024 року ОСОБА_2 не з`явилася, була сповіщена належним чином (а.с. 90 т. 2).

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що за клопотанням представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс веста» - Арсемікової І.В. у справі було призначене судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак у визначений судом час для розгляду справи, представник ОСОБА_6 не вийшла на зв`язок, у зв`язку з чим суд вирішив слухати справу за відсутністю ОСОБА_6 , представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс веста».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Єфименко Н.В., представника ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18 липня 2008 року акціонерний комерційний банк «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 0101/08/08-КЕ, предметом якого стало відкриття ОСОБА_4 кредитної лінії на споживчі цілі з лімітом у розмірі 25 000,00 доларів США,00 центів та надання ОСОБА_4 кредитних коштів (кредиту) частинами (траншами) в межах встановленого ліміту на умовах визначених договором та Додатковими угодами до цього договору, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів по ньому до 15 липня 2013 року.

Кредит було надано під 16 % річних.

В забезпечення виконання договірних зобов`язань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали з банком договори поруки.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2011 року стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» у солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 369 597 грн. 74 коп. (а.с. 13-14 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 26.10.1998 року, виданого органом приватизації квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в рівних частках (а.с. 9 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 45 звор т. 2).

Зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що спадкова справа була заведена 21.06.2012 року на підставі претензії ПАТ «Приватбанк» (а.с. 44-45 т. 2).

До нотаріальної контори 10.10.2012 року надійшла заява ОСОБА_2 , яка 03 жовтня 2012 року, посвідчена приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області, про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її сина ОСОБА_4 , також в заяві зазначено, що крім неї інших спадкоємців немає (а.с. 48 т. 2).

ПАТ «Банк Форум» звернулося 13 жовтня 2012 року до нотаріальної контори з вимогою кредитора, що підтверджується відміткою Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою (а.с. 48 звор, 49 т. 2).

За приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Обов`язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

За змістом зазначених норм, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України (в редакції яка діяла 08.04.2012 року на момент смерті ОСОБА_4 ), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За положеннями ст. 1282 ЦК України (в редакції яка діяла 08.04.2012 року на момент смерті ОСОБА_4 ), спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Зі ст. 1270 ЦК України вбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на 1/3 частини квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 26.10.1998 року.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його мати - ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 своєчасно протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Неповнолітній син ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1268 ЦК України, отримав спадщину в силу закону.

Тобто, спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , отримали у рівних частках, кожний по 1/6 частині квартири АДРЕСА_1 , яка на час смерті належала спадкодавцю ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

Суд при вирішенні питання про стягнення із спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора не встановив всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому не можна стверджувати, що у цій справі суд виконав завдання цивільного судочинства.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі N 640/6274/16-ц (N 61-25487св18).

Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України та передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити про те, що не є спадкоємцем, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 з нього, як боржника, та з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.03.2011 року стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 369 597 грн. 74 коп. (а.с. 13-14 т. 1).

Колегія суддів зазначає, що ПАТ «Банк Форум» у відповідності до ст. 1281 ЦК України (в редакції 2012 року), мав дізнатися про смерть ОСОБА_4 08.04.2012 року, ані як зазначає у червні 2012 року.

При цьому, колегія суддів, звертає увагу, що смерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження. Водночас законодавство передбачає заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відповідача ОСОБА_1 , з підстав того, що ПАТ «Банк Форум» звернувся до нотаріальної контори з вимогою кредитора 13 жовтня 2012 року, що підтверджується відміткою Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, тобто з пропуском шестимісячного строку (а.с. 48 звор, 49 т. 2).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що справу розглянуто за відсутності законного представника ОСОБА_1 , не сповіщеного належним чином, вважає їх обґрунтованими, та підтвердженими матеріалами справи, оскільки суд першої інстанції в порушенні норм процесуального права розглянув справу за відсутності неповнолітнього на той час ОСОБА_1 , який не був повідомлений через законного представника ОСОБА_3 належним чином про дату, час і місце судового засідання.

Також в порушенні норм процесуального права судом до участі у справі не був залучений орган опіки та піклування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ним не було прийнято спадщину, колегія суддів вважає необґрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 1273 ЦК України, батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виповнилось 13 років.

З довідки про склад сім`ї, неповнолітній ОСОБА_1 , проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 199 т. 1).

Матеріали спадкової справи не містять ані заяви матері, ані дозволу органу опіки та піклування про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до органів нотаріату з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак колегія суддів вважає, що цій доказ не є підтвердженням відмови від спадщини, у зв`язку з тим, що дана заява подана не в строк передбачений ст. 1270 ЦК України (а.с. 235 т. 1).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки, висновки суду першої інстанції зроблені при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_1 скасуванню, з постановленням в цій частині нового рішення про залишення позовних вимог до ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду за подання апеляційної скарги був сплачений судовий збір у розмірі 5 161,50 грн. (а.с. 208 т. 2).

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині позовних вимог до ОСОБА_1 скасуванню, колегія суддів дійшла до висновку про те, що з ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 5 161, 50 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Єфименко Наталі Василівни, представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 жовтня 2013 року в частині пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк Форум», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 про задоволення спадкоємцями вимог кредитора - залишити без задоволення.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 5 161 гривню 50 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 листопада 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова