Провадження №2-н/369/2002/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Пінкевич Н. С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу стягувач просить стягнути суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Стаття ст. 161 ЦПК України містить вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Зокрема, судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із поданої заяви вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання» просить стягнути заборгованість із двох власників квартири, вказавши про необхідність стягнення заборгованості в солідарному порядку, а не відповідно до часток у праві власності.

Однак, нормами чинного цивільно-процесуального законодавства, зокрема ст. 161 ЦПК України, не передбачено солідарне стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, ст.ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Роз`яснити заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ