Справа № 190/1657/24
Провадження №2/190/475/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 жовтня 2024 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Пронської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду міста П?ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив :

ТОВ «ФК`Кредит-Капітал» через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 02.06.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1111428, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 20811 грн. 65 коп., строком на 36 місяців. 13.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-58, відповідно до якого набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Райффайзен Банк Аваль» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №014/380805/82/1111428 від 02.06.2021 року. Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що відповідачка тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, тому станом на дату відступлення права вимоги від 13.04.2023 року у неї утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 27370 грн. 19 коп., яка складається із: 16580 грн. 91 коп.,- тіло кредиту; 10789 грн., 28 коп. - заборгованість за відсотками. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором , а також понесені витрати на сплату судового збору, розгляд справи просив проводити за відсутності представника позивача.

Ухвалою судді від 05.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ТОВ «ФК`Кредит-Капітал» - Дерюгіна Х.Б. у судове засідання не з`явилася, направила на електронну адресу суду клопотання з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила; заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала, своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася.

Поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження та судовою повісткою, що направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду не врученими з відміткою «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання». (а.с.45-48)

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступного висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 02.06.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/1111428, згідно якого банк надав їй кредит на придбання товарів в сумі 20811 грн., 65 коп., строком на 36 місяців, розмір процентної ставки за кредитом на період з 02.06.2021 по 02.08.2021 (включно) складає 0,01% річних. З 03.08.2021 року процентна ставка за кредитом застосовується в розмірі 49,9% річних, без укладення додаткових заяви до цієї Заяви - Договору. А відповідачка в свою чергу зобов`язана сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором (а.с.6). Зазначений договір був підписаний ОСОБА_1 , разом з додатком № 1 та паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», що свідчить про те, що позичальник погодився на умови надання кредиту, викладених у зазначених документах (а.с.7-9).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, вбачається, що станом на 14.04.2023 року заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1111428 від 02.06.2021 становить 27370,19 грн., яка складається із: 16580,91 грн., - тіло кредиту; 10789,28 грн., - заборгованість за відсотками (а.с.10).

Тобто АТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі 20811 грн. 65 коп., встановленому Договором, що підтверджується копією виписки по рахунку за період з 02.06.2021 року по 14.04.2023 року. (а.с.11--14)

Відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 18.06.2003 року №254, - виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки за особовими рахунками (по кредитному договору) є належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц).

Згідно правового висновку якого дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 року при розгляді цивільної справи №200/5647/18, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому, первинні та зведені облікову документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити.

13.04.2023 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-58, за умови якого, ТОВ "ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 014/380805/82/1111428 від 02.06.2021 (а.с.16-20).

22.05.2024 року за вих..№22651133 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило ОСОБА_1 досудову вимогу щодо погашення заборгованості в сумі 27370,19 грн., за кредитним договором № 014/380805/82/1111428 від 02.06.2021 (а.с.24).

Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У частинах першій, третій ст.4 ЦПК України закріплено право особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Позивач просить достроково стягнути з відповідача усю суму кредиту.

У спірних правовідносинах позичальником погоджено суттєві умови кредитування, черговість зарахування платежів на складові заборгованості, а також порядок зарахування достроково сплачених коштів на погашення заборгованості.

У справі підтверджені обставини направлення 22.05.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідачу вимоги про дострокове погашення кредиту.

Матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем (позичальником) взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку із чим, утворилася заборгованість за кредитом та відсотками.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем щодо періоду та розміру заборгованості.

Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст.617 ЦК України судом не встановлено.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачем, станом на 13.04.2023 року виникла заборгованість на загальну суму 27370,19 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 27370,19 грн., в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 549, 611, 624, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст.4, 18, 19, 76-81, 141, 247,259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заборгованість по кредитному договору № 014/380805/82/1111428 від 02.06.2021 у розмірі 27370 (двадцять сім тисяч триста сімдесят гривень) 19 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_1 , банк отримувача АТ «Райффайзен Банк», адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 3-й поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуюча суддя Ю.В.Кудрявцева