Справа №333/1186/24
Провадження №2/333/2236/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32, ) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру про надання житлової площі відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», -

встановив:

07.02.2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру про надання житлової площі відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачі зазначили, що у лютому 1986 році батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_6 отримали у своє користування однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідальним квартиронаймачем та власником особового рахунку є ОСОБА_2 .

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до районної адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради із заявою про приватизацію квартири за вказаною адресою, однак отримали відмову у приватизації у зв`язку з відсутністю серед поданого пакету документів копії ордеру про надання жилої площі. Під час підготовки пакету документів для приватизації, позивачами було направлено запит до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради щодо надання копії відповідного ордеру, але отримали відповідь, що в книзі реєстрації державних ордерів за 1996 та 2002 роки відсутні записи про оформлення ордеру на квартиру АДРЕСА_4 .

За таких обставин позивачі просять суд:

-визнати за ОСОБА_2 право на приватизацію 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 шляхом приватизації відповідної її частини за відсутності ордеру про надання житлової площі;

-визнати за ОСОБА_3 право на приватизацію 1/3 частини вищевказаної квартири шляхом приватизації відповідної її частини за відсутності ордеру про надання житлової площі;

-визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію 1/3 частини вищевказаної квартири шляхом приватизації відповідно її частини за відсутності ордеру про надання житлової площі;

-зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району провести дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у відповідних частинах про надання житлової площі у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

12.02.2024 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

12.03.2024 року до суду від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позивачам було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки останніми не було надано копії ордеру на квартиру, як цього вимагає чинне законодавство України. Крім того, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну, сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитках, кімнат у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Тобто неможливо провести приватизацію вибірково з числа зареєстрованих осіб в квартирі. Просять у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 23.04.2024 року зобов`язано начальника Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради надати інформацію про те, хто саме зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

22.05.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_7 (син позивача ОСОБА_8 ) про відмову в участі в приватизації.

Представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Желтухін Є.О. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив суд задовольнити їх. При цьому додатково зазначив, що позивачі фактично домовилися між собою щодо участі у процесі приватизації, тому так і сформульовані позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що намагалася отримати копію ордеру, зверталася до Районної адміністрації ЗМР по Комунарському району, Департаменту з управління житлово-комунальним господарством ЗМР, однак державні органи відповіли, що у них ордер на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відсутній. За вказаною адресою також зареєстровані її повнолітній син ОСОБА_7 , який відмовляється в участі у приватизації, та неповнолітній син ОСОБА_9 , 2014 року народження.

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 03.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою про проведення приватизації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира, в якій зареєстровані та проживають позивачі, відноситься до державного житлового фонду.

Листом №М-370 від 04.07.2023 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні приватизації квартири, оскільки нею до органу приватизації не надано копію ордера про надання жилої площі.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла.

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг №06.4-06/02/1656 від 07.05.2024 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.03.2005 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 22.02.2006 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 22.02.2001 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 21.03.1986 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 20.06.2017 року і по теперішній час.

З 1986 року (з моменту заселення у спірну квартиру) до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі.

Згідно інформації АТ «Ощадбанк», ОСОБА_1 не використала житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання: АДРЕСА_2 . Також відсутня інформація, що й інші позивачі використали своє право на приватизацію.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких вони були вселені, та цей факт позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Позивачами також заявляються вимоги про визнання права на приватизацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів.

Суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові ВСУ від 05.08.2019 року за № 761/28893/16ц.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання права на приватизацію квартири конкретних осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ) задоволенню не підлягають, оскільки суд, в даному випадку, не наділений правом приймати рішення щодо приватизації житла за вищенаведеними в рішенні нормами права.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача провести за відсутності ордеру про надання житлової площі відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», заявлених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то суду не було надано жодного доказу на підтвердження того факту, що останні зверталися до відповідача із заявою про приватизацію житла і їм було відмовлено у здійсненні приватизації. Лист-відмова №М-370 від 04.07.2023 року, що додана до матеріалів справи, адресована та стосується ОСОБА_1 .

Тому, в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю порушення їх цивільних прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 328,345 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,76,81 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32, ) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру про надання житлової площі відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32, ) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру про надання житлової площі відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32, ) про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести за відсутності ордеру про надання житлової площі відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» - задовольнити частково.

Зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Комунарському району здійснити дії по приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_2 без наявності ордера про надання жилої площі, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.05.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод