Справа № 703/1749/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

секретаря судового засідання Крамної Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кривельов В.В., звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якому просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на свою користь збитки завдані внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди в рахунок недоплаченого страхового відшкодування у зв`язку із фізичним знищенням автомобіля марки «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 в розмірі 28283 грн. 11 коп.; а також стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що автомобіль марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1

06 жовтня 2023 року о 09 год. 00 хв. по вулиці Соборна в Смілі, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_3 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїла наїзд на транспортний засіб «ЗАЗ 110307 », який стояв припаркований. Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль отримав суттєві механічні пошкодження та останньому була завдана матеріальна шкода.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2023 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів згідно поліса №211828215 від 02 листопада 2022 року. Страховою сумою, зазначеною у полісі №211828215 забезпеченого транспортного засобу марки «Фольксваген Гольф» р.н. НОМЕР_3 , є 160 000 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Представник позивача вказує, що після звернення ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» страховиком 02 січня 2024 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 20 862,89 грн. шляхом безготівкового переказу на його рахунок. Відповідно до повідомлення страховика від 26 жовтня 2023 року №17-05/3629, розрахунок виплати страхового відшкодування проводився шляхом вирахування із розміру матеріального збитку вартості залишків пошкодженого транспортного засобу визначених на підставі Звіту №57-11/13/64 від 06 жовтня 2023 року. Згідно даного звіту, ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 становить 33246,48 грн., а ринкова вартість пошкодженого автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 становить 12383,59 грн.

Не погоджуючись із визначеним страховиком розміром матеріального збитку, та, відповідно, і сумою страхового відшкодування через явне заниження ринкової вартості автомобіля, ОСОБА_1 було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. За його результатами, згідно висновку експерта №1 від 08 січня 2024 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП 06 жовтня 2023 року, становить 56178 грн; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП 06 жовтня 2023 року визначена такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження та становить 49146 грн.

Враховуючи, що згідно вищезазначеного висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищує його вартість до дорожньо-транспортної пригоди ( 56178 грн. та 49146 грн., відповідно), належний позивачу автомобіль «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважається фізично знищеним.

Представник позивача вказує, що позивач визнає той факт, що належний йому автомобіль є фізично знищеним, а тому в такому випадку йому має бути відшкодована шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а право на залишки транспортного засобу отримує страховик.

Вважає, що страховик ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» не виконав у повній мірі свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди, пов`язаної із фізичним знищенням транспортного засобу. Відтак, на переконання представника позивача ОСОБА_1 підлягає додатковому відшкодуванню сума в розмірі 28283,11 грн., що є різницею між вартістю матеріального збитку згідно висновку експерта №1 від 08 січня 2024 року та отриманим ним страховим відшкодуванням (49146 грн. - 20862,89 грн.).

Таким чином позивач просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на свою користь збитки завдані внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 28283 грн. 11 коп. в рахунок недоплаченого страхового відшкодування у зв`язку із фізичним знищенням автомобіля марки «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, позивач вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини відповідача ОСОБА_2 йому також було завдано моральну шкоду, яка відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком не відшкодовується. Так, представник позивача зазначив, що факт вчинення відповідачем ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , як водія, що дотримується правил дорожнього руху, протиправних дій, які призвели до фізичного знищення автомобіля, став глибоким психологічним стресом для позивача, викликав почуття розпачу. Неможливість упродовж тривалого часу користуватись своїм автомобілем, який був основним засобом пересування, порушили встановлений ритм життя позивача та його родини, в якій на утриманні перебуває малолітня дитина, обмежили можливість у задоволенні соціально - побутових потреб та організації дозвілля, як особисто, так і для членів сім`ї позивача. Як наслідок, позивач зазнав значних вимушених змін у своїх життєвих відносинах, був порушений звичний спосіб його життя. Через фізичну втрату автомобіля у позивача виникли роздратованість, постійна психологічна напруга та переживання, з`явились додаткові турботи, пов`язані як з необхідністю звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів, так і з непередбаченими відшуканням та витрачанням значних коштів, необхідних для придбання іншого автомобіля. Винуватець же дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , яка є відповідальною за заподіяну шкоду, незважаючи на значний проміжок часу від настання ДТП, жодних відшкодувань завданої шкоди не здійснила, що призвело до виникнення у позивача депресії та почуття розпачу і зневіри внаслідок проявленої несправедливості. Відтак позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює у розмірі 10000 грн.

Також, позивач вказав, що поніс судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати за оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 4000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., вказані судові витрати позивач просив стягнути на його користь з відповідачів.

Посилаючись на вказані обставини та те, що відповідачі після вказаної дорожньо-транспортної пригоди в добровільному порядку не відшкодували йому заподіяну шкоду, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 22 квітня 2024 року, з врахуванням ч.3 ст.274 ЦПК України, відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі. Відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ЦПК України справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачам визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповідей на відзиви.

21 травня 2024 року від представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» - Сперкач І.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення наведені представником відповідача у відзиві зводяться до такого.

Так, представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» зазначила, що ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 212622062, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_3 .

06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із повідомленням № стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06 жовтня 2023 року за участю забезпеченого транспортного засобу, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб «ЗАЗ 110307» державний номер НОМЕР_1 .

Представник відповідача зазначила, що з метою визначення вартості транспортного засобу до та після ДТП ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулось до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 для оцінки шкоди, завданої позивачу пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до отриманого Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу (дата оцінки 06 жовтня 2023 року) визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_1 дорівнює ринковій вартості автомобіля до ДТП згідно Звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_1 № 57-11/13/64 від 23 жовтня 2023 року та становить 33 246,48 грн. Тобто, представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» не заперечує, що в даному випадку транспортний засіб позивача, відповідно до ст. 30 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» вважається фізично знищеним. Зауважує, що 33 246,48 грн. - це ринкова вартість непошкодженого автомобіля, який навіть у пошкодженому стані має певну цінність. Таким чином, в даному випадку розмір страхового відшкодування має розраховуватись як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, для чого необхідно визначити вартість цього автомобіля в пошкодженому стані, тобто після ДТП. Відповідно до указаного Звіту про оцінку транспортного засобу № 57-11/13/64 від 23 жовтня 2023 року, вартість автомобіля ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_1 в пошкодженому стані (вартість залишків ТЗ) складає 12 383,59 грн. Відтак, розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті позивачу в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу складає 20 862,89 грн., яке і було виплачено позивачу. Вважає, що відповідачем ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» при визначенні суми страхового відшкодування позивачу було дотримано вимог спеціального закону у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Стосовно наданого позивачем висновку експерта № 1 від 08 листопада 2024 року представник відповідача зазначила, що зазначений звіт не може братись судом до уваги, з огляду на те, що такий містить завищений розмір ринкової вартості транспортного засобу на дату ДТП в сумі 49 146,00 грн. та не містить ринкової вартості транспортного засобу після ДТП на відміну від звіту оцінки відповідача. Стверджує, що доказів порушення відповідачем прав позивача позивачем не надано, вважає вимоги позивача до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» необґрунтованими та безпідставними, тому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Стосовно заявленого розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу зауважила, що договір позивача та адвоката не містить порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати з урахуванням складності справи, часу витраченого адвокатом, обсягом послуг та ціни позову, а також вказала, що позивачем не надано належних доказів понесених обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу та не надано доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, відтак просила у задоволенні цих вимог також відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 правом на подачу відзиву не скористалася.

30 травня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, подана представником позивача адвокатом Кривельовим В.В., в якій останній не погоджуючись із доводами представника відповідача ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», наведеними у відзиві вказав, що наполягаючи на виконані своїх зобов`язань як страховика в повному обсязі, відповідачем ПрАТ «СК «Провідна» поза увагою залишено ті обставини, що ОСОБА_1 визнає той факт, що належний йому автомобіль є фізично знищеним. А тому, в такому випадку йому має бути відшкодована шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а право на залишки транспортного засобу отримує страховик.

Представник позивача також вказує, що доводи представника відповідача про не взяття до уваги наданого позивачем висновку експерта №1 від 08 січня 2024 року не заслуговують на увагу. Вважає безпідставними твердження відповідача про завищення у вказаному висновку експерта розміру ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу на дату ДТП в розмірі 49 146, 00 грн. та відсутність у ньому ринкової вартості транспортного засобу після ДТП. Оскільки, жодних мотивів на підтвердження факту завищення експертом ринкової вартості належного ОСОБА_1 автомобіля через порушення ним вимог нормативно-правових актів, зокрема, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.07.2009 року відповідач не наводить. Натомість, зауважив, що відзив містить лише посилання на дані Звіту №57-11/13/64 від 23.10.2023 року та Звіту №85-D/14/17 від 16.05.2024 року, виконаних суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , відповідно до яких вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 , дорівнює ринкові вартості транспортного засобу та становить 33 246,48 грн.

Вказує, що відповідно до п. 34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо передбачена можливість залучення потерпілими експертів для визначення розміру збитків, що і було зроблено потерпілим ОСОБА_1 в порядку ст.72 ЦПК України.

Позивачем було заявлено вимогу про стягнення із ПрАТ « СК «Провідна» 28283,11 грн. в рахунок недоплаченого страхового відшкодування у зв`язку із фізичним знищенням його автомобіля та наведено відповідний розрахунок у позовній заяві. Наголошує, що наданий позивачем висновок експерта №1 від 08 січня 2024 року містить всі необхідні дані на підтвердження заявлених вимог, а саме факту фізичного знищення автомобіля та визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 . Крім цього, вказав, що проведення автотоварознавчого дослідження позивач замовив через невірно визначений страховиком розмір матеріального збитку внаслідок явного заниження ринкової вартості автомобіля.

Зауважує, що згідно ст.76 ЦПК України, саме висновок експерта є доказом, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім цього, надаючи вищевказаний висновок, експерт попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта згідно ст. 384 КК України, в той час як залучений відповідачем суб`єкт оціночної діяльності при підготовці наведених вище Звітів, про таку відповідальність не попереджався.

Також зазначив, що аргументи відзиву щодо незадоволення витрат позивача на правничу допомогу приведені відповідачем передчасно, оскільки позовна заява відповідно до п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК містила лише попередній розрахунок понесених судових витрат, тому докази витрат позивача на правничу допомогу будуть надані ним суду та іншим учасникам справи в установленому законом порядку.

Сторони в судове засідання не з`явились.

У судове засідання представник позивача не з`явився, вказавши у поданій до суду заяві, що не заперечує проти розгляду справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» у поданому відзиві просила розгляд справи проводити за відсутності уповноваженого представника відповідача та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «ЗАЗ 110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до копії постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2023 року у справі №703/4999/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Означена постанова суду набрала законної сили 14 листопада 2023 року (а.с.16).

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 06 жовтня 2023 року о 09 год. 00 хв. по вулиці Соборна в Смілі, керуючи транспортним засобом «Фольксваген Гольф» д.н. НОМЕР_3 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, стану транспортного засобу, не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїла наїзд на транспортний засіб «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 , який стояв припаркований. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдана матеріальна шкода ОСОБА_1 .

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та повторному встановленню і доказуванню обставини, які були встановлені постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 листопада 2023 року у справі №703/4999/23, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, щодо обставин, місця та часу події вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , яку визнано винною, зокрема у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 жовтня 2023 року о 09 год. 00 хв. по вулиці Соборна в Смілі, за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Фольксваген Гольф» д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 , який стояв припаркований, власником якого є позивач ОСОБА_1 .

Відтак, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження.

Судом встановлено, що на час ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, який що на законних підставах експлуатує транспортний засіб марки «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» згідно Полісу обов`язкового страхування №211828215 від 02 листопада 2022 року.

З повідомлення ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» № 17-12/3910 від 08 грудня 2023 року вбачається, що згідно Полісу обов`язкового страхування №211828215 від 02 листопада 2022 року ліміт відповідальності за шкоду майну - 160 000 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с.19).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ч. 1ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, внаслідок визнання винним у ДТП водія ОСОБА_2 та притягнення її до адміністративної відповідальності, у потерпілого ОСОБА_1 виникло право на отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в сумі 20862 грн. 89 коп.

Відповідно до повідомлення страховика №17-05/3629 від 26 жовтня 2023 року, розрахунок виплати страхового відшкодування проводився шляхом вирахування із розміру матеріального збитку вартості залишків пошкодженого транспортного засобу визначених на підставі Звіту №57-11/13/64 від 06 жовтня 2023 року (а.с. 17).

Згідно Звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу №17-05/3629 від 26 жовтня 2023 року, ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 становить 33246,48 грн., а ринкова вартість пошкодженого автомобіля ЗАЗ 110307 д.н. НОМЕР_1 становить 12383,59 грн. (а.с. 20-22).

Не погоджуючись із визначеним страховиком розміром матеріального збитку, та, відповідно, і сумою страхового відшкодування, ОСОБА_1 було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до положень п. 34.4 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Відтак, указаною нормою закону прямо передбачено можливість залучення потерпілими експертів для визначення розміру збитків, що і було зроблено потерпілим ОСОБА_1 .

Так, з висновку експерта № 1 від 08 січня 2024 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Почтаренком О.Г., щодо оцінки вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 при дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 06 жовтня 2023 року, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП 06.10.2023 року становить 56178 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП 06.10.2023 року становить 49146 грн.; ринкова вартість автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 на дату ДТП 06.10.2023 року становить 49146 грн. (а.с.30-34).

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки згідно вищезазначеного висновку експерта №1 від 08 січня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його вартість до дорожньо-транспортної пригоди, відтак автомобіль «ЗАЗ 110307» д.н. НОМЕР_1 вважається фізично знищеним.

Позивач визнає той факт, що належний йому автомобіль є фізично знищеним, відтак йому має бути відшкодована шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а право на залишки транспортного засобу отримує страховик.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постановах Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 по справі № 753/21303/16-ц та від 20.10.2021 року у справі 205/1314/16-ц, де зазначено, що якщо позивач визнає транспортний засіб фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Таким чином, вищевказані обставини вказують на те, що страховик ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» не виконав у повній мірі свої зобов`язання щодо відшкодування шкоди, пов`язаної із фізичним знищенням транспортного засобу, відтак позивач ОСОБА_1 має право на отримання недоплаченого страхового відшкодування у зв`язку із фізичним знищенням належного йому автомобіля марки «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 в розмірі 28283 грн. 11 коп., що становить різницю між вартістю матеріального збитку згідно висновку експерта №1 від 08 січня 2024 року в сумі 49146 грн. та отриманим ним страховим відшкодуванням в сумі 20862,89 грн.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95 цс 20).

Отже, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи те, що ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 20862 грн. 89 коп., а вартість матеріального збитку становить 49146 грн., тому суд вважає, що до стягнення підлягає страхове відшкодування в розмірі 28283 грн. 11 коп.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», що наданий позивачем висновок експерта №1 від 08 січня 2024 року не може братись судом до уваги, безпідставними також є твердження відповідача про завищення у вказаному висновку експерта розміру ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу на дату ДТП в розмірі 49 146, 00 грн. та посилання на відсутність у ньому ринкової вартості транспортного засобу після ДТП, з огляду на наступне.

Так, жодних доказів на підтвердження факту завищення експертом ринкової вартості належного ОСОБА_1 автомобіля через порушення ним вимог нормативно-правових актів, зокрема, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.07.2009 відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/625/17 суд касаційної інстанції зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а тому суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової автотехнічної експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на який проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Оскільки відповідачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів того, що оцінювачем при складанні звіту було достовірно визначено технічний стан автомобіля, обсяг та характер його пошкоджень, тощо, суд надає перевагу при визначенні розміру спричиненої шкоди саме висновку експерта № 1 від 08 січня 2024 року, який також був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Щодо вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України).

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова Пленуму), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача ОСОБА_2 заподіяло позивачу моральні страждання з приводу пошкодження його майна, які полягали у порушенні його звичайного способу життя, втраті звичних життєвих зв`язків, позбавлення його протягом певного часу можливості користуватися автомобілем та за його допомогою діставатися до місця роботи, що в свою чергу змушувало його витрачати значно більше часу на дорогу та позбавляло можливості провести цей час із родиною; відсутність матеріальної можливості придбати інший автомобіль, а також обумовило необхідність звертатися до страхової компанії, суду, що спричинило незручності у його житті та порушило нормальні життєві стосунки.

Відтак, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що такий відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача. Тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 становить 10000 грн., яка відповідно підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу понесених позивачем судових витрат суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір, розрахований пропорційно до заявлених та задоволених позовних вимог. Так, з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» слід стягнути судовий збір в розмірі 894 грн. 82 коп., виходячи з наступного розрахунку: 28283,11 х 1211,20 / 38283,11. Тоді як з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 316 грн. 38 коп., що розраховано наступним чином: 10000 х 1211,20 / 38283,11.

Крім того, згідно з п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесення позивачем судових витрат пов`язаних із залученням експерта, позивачем надано висновок судового експерта № 1 від 08 січня 2024 року за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи та квитанції за проведення вказаної експертизи, згідної яких позивачем було сплачено 4000 грн. (а.с.26-27).

Суд вважає, що сплачені позивачем кошти в сумі 4000 грн. за проведення експертизи підлягають стягненню із ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на користь позивача, враховуючи те, що при вирішенні виниклого між вказаними сторонами спору в частині визначення розміру понесених позивачем саме матеріальних збитків судом береться до уваги висновок судового експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 1 від 08 січня 2024 року.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат, які поніс позивач ОСОБА_1 на правничу допомогу суду надано:

- ордер серії СА № 1080152 від 15 квітня 2024 року (а.с.8);

- договір про надання правничої допомоги б/н від 16 листопада 2023 року укладений між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Кривельовим В.В. (а.с. 91-92);

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність серії ЧК № 001237 від 16 грудня 2019 року (а.с. 93);

- квитанцію про оплату послу з правничої допомоги від 16 листопада 2023 року на суму 6000 грн. (а.с.93а);

- акт виконаних робіт від 05 червня 2024 року (а.с. 94);

- детальний опис робіт, наданих адвокатом та їх вартість (а.с. 95).

Статтею 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Матеріалами справи доведено, що позивач поніс витрати, пов`язані з розглядом справи на надання правничої допомоги в розмірі 6000 грн., які документально підтверджені та заявив клопотання про їх стягнення з відповідачів на свою користь.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Відтак, враховуючи критерії розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги понесені позивачем ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог, при цьому врахувавши їх співмірність та розумний характер.

Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приходить до обґрунтованого висновку, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 4432 грн. 72 коп., розрахованих пропорційно до задоволених позовних вимог до цього відповідача (з розрахунку: 28283,11 х 6000 / 38283,11).

З відповідача ОСОБА_2 також слід стягнути понесені позивачем судові витрати за надання правової допомоги, розраховані пропорційно до задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1567 грн. 28 коп., розрахованих пропорційно до задоволених позовних вимог до цього відповідача (з розрахунку: 10000 х 6000 / 38283,11).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 139, 141, 223, 247, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.22, 280, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV, Законом України «Про страхування» від 07 березня 1996 року №85/96-ВР, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що закріплені в п.п.3,9 постанови від 31 березня 1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів поро відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо транспортною пригодою - задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 збитки завдані внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди в рахунок недоплаченого страхового відшкодування у зв`язку із фізичним знищенням автомобіля марки «ЗАЗ 110307» р.н. НОМЕР_1 в розмірі 28283 грн. 11 коп., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 894 грн. 82 коп., судові витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4432 грн. 72 коп., а всього 33621 (тридцять три тисячі шістсот двадцять одну) грн. 65 (шістдесят п`ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 10000 грн., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 316 грн. 38 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 1567 грн. 28 коп., а всього 11883 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят три ) грн. 66 (шістдесят шість) коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 жовтня 2024 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач 1: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія « ПРОВІДНА», юридична адреса: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Головуючий: Ю. В. Крива