Провадження №6/359/268/2024
Справа №359/2705/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

В жовтні 2024 року ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаною заявою, яку обґрунтував тим, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року ОСОБА_2 було обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання зобов`язань за виконавчим листом №2/359/937/2014, виданим 02 липня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області. Виконавчі провадження №43908250 та №43994694 з примусового виконання виконавчого листа №2/359/937/2014, виданого 02 липня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, були завершені на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно виконавчі листи до виконання не пред`являлись стягувачем. На даний час відносно ОСОБА_2 відсутні відкриті виконавчі провадження. Тому ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , просить скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_2 , у праві виїзду за межі України, вжите на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року.

Представник заявника ОСОБА_1 підтримав подану заяву та наполягав на її задоволенні.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася та про своє ставлення до поданої заяви не повідомила. Про час та місце розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повідомлена належним чином.

Державний виконавець Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Сорока В.І. не заперечував проти задоволення поданої заяви.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року за поданням головного державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ у Київській області Салівон А.В. тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянки України до виконання нею зобов`язань за виконавчим листом №2/359/937/2014, виданим 02 липня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.62-63).

Спірні правовідносини регулюються розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до змісту ч.5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно з п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 24 квітня 2015 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 24 квітня 2015 року, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

В силу ч.1, ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на 24 квітня 2015 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно з вимогами ч.1,ч.5 ст.81 ЦПК України на заявника покладається обов`язок з доведення тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Європейський Суд у справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином у відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів. Крім цього, у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

За змістом рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 року у справі «Сіссаніс проти Румунії» вказано, що влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості. Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймі, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури. Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Встановлено, що в провадженні ДВС Бориспільського МУЮ перебувало зведене виконавче провадження №46931217 з примусового виконання виконавчих листів №2/359/937/2014, виданих 02 липня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 позики у розмірі 26175 гривень та судових витрат, які складаються з судового збору 261 гривні 75 копійок та витрат на правову допомогу 4500 гривень. Вказана обставина підтверджується постановами головного державного виконавця ДВС Бориспільського МУЮ Салівон А.В. від 15 липня 2014 року та від 21 липня 2014 року (а.с.48, 48зворот).

Зі змісту відомостей про виконавче провадження №46931217 вбачається, що постановою головного державного виконавця ДВС Бориспільського МУЮ Салівон А.В. від 24 квітня 2015 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.77-78).

Тому з 24 квітня 2015 року розпочався відлік річного строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто 24 квітня 2016 року.

З листа в.о. начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області від 15 жовтня 2024 року вбачається, що виконавчий лист №2/359/937/2014, виданий 02 липня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом, повторно до відділу не надходив та на виконанні не перебуває (а.с.75).

Вказані обставини свідчать, що застосоване до ОСОБА_2 обмеження у праві виїзду за межі України триває понад 9 років, що є досить тривалим періодом обмеження протягом якого державним виконавцем не встановлено наявність у боржниці майна, на яке можливо звернути стягнення.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , вчиняє умисні свідомі дії, спрямовані на невиконання відповідного зобов`язання, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, матеріали справи не містять.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі Україні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.5 ст.81, ст.258, ст.259, ч.5 та ч.8 ст.441 ЦПК України ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Скасувати обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), застосоване ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року у справі №359/2705/15-ц.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 04 листопада 2024 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський