Справа № 626/2116/14-ц
Провадження № 2/626/2/2024
У Х В А Л А

03.10.2024 року м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі №626/2116/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ :

В провадження Красноградського районного суду Харківської області, надійшла позовна заява №626/2116/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, головуючим визначено суддю Гусара П.І.

Однак 23.07.2024 року на підставі рішення Вищої ради правосуддя №2265/0/15/-24, суддя Гусар П.І. звільнений у відставку з посади судді, в зв`язку з чим останній був відрахований зі штату Красноградського районного суду Харківської області.

В зв`язку з викладеним, 30.07.2024 року розпорядженням в.о. керівника апарату Красноградського районного суду було призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, головуючим було визначено суддю Дудченка В.О.

03.10.2024 року суддя Дудченко В.О. заявив собі самовідвід в якій зазначає, наступне.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.ч. 1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з самої позовної заяви та наданих до неї документів, предметом даного позову є автомобіль марки - « HYUNDAI ELANTRA » державний номер - НОМЕР_1 , який придбано під час знаходження в шлюбі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , залишено в їх спільній частковій власності, яким на думку позивача, відповідачка незаконно розпорядилася.

В зв`язку з чим, саме по цьому факту правоохоронними органи були внесені відповідні відомості до ЄРДР № за №0000024 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в рамках якого я, як слідчий суддя виносив ряд ухвал, в тому числ 16.03.20217 року накладав дозвіл на проведення обшуку у відповідача ОСОБА_2 (Справа №626/349/15-к), який було проведено під час якого у останньої було вилучене певне майно, яке на думку слідчого має відношення до даного злочину.

Під час розгляду даних клопотань, мною як слідим суддею надавалась оцінка певним доказам, що стосувалися незаконного заволодіння транспортним засобом, які як докази частково долучені в якості доказів до матеріалів справи.

Суд вирішив питання про самовідвід головуючої судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву головуючого судді Дудченка В.О. про самовідвід у даній справі, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.ч. 1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: "Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…".

Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому нарікань на необ`єктивність чи упередженість головуючого, з огляду на встановлені обставини, суддя обґрунтовано заявив самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а відтак наявні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід судді Дудченка В.О.

Керуючись ст.ст.33, 39, 40, 259-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Дудченка Віталія Олександровича у справі (№626/2116/14-ц) за позовною заявою заява №626/2116/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні - задовольнити.

Матеріали даної справи, передати в канцелярію Красноградського районного суду Харківської області для повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дудченко В.О.