Провадження № 2/686/5973/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права на судовий захист внаслідок невиконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна, представник Міністерство юстиції України про відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 000 грн. 00 коп., завданої йому невиконанням рішення суду по справі №686/5130/22.

Поданий позов обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання рішення суду про стягнення моральної шкоди є очевидною бездіяльністю та порушенням права на судовий захист йому завдано моральної шкоди.

Рішення суду в справі №686/5130/22 не виконано до сьогоднішнього дня. Правовий спір між ним та відповідачем виник з неспростованого факту порушеного його конвекційного права на мирне володіння майном.

Факт, з якими закон пов`язує наявність підстави для відшкодування моральної шкоди, є порушення його права на судовий захист вналсідок тривалого невиконання рішення суду.

Позивач у цій справі прагне грошщової компенсаціїза порушене право на судовий захист в конкретний вимір часу

Наслідком невиконання рішення суду є порушення його права на мирне володіння майном. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення КСУ від 25.04.2012 №11- рп/2012), а невиконання судового рішення до сього дня є триваючим правопорушенням.

Відшкодування моральної шкоди і право на таке відшкодування виникає в силу прямої вказівки закону, а саме ч. 1 ст. 23 ЦК України та Конституції України.

Застосовуючи міжнародні договори України під час здійснення правосуддя, суди повинні враховувати, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Обов`язок виконати рішення суду покладений на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який відкрив виконавче провадження. Невиконання рішення суду, бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який є складовою Міністерства юстиції України та виконавчої гілки влади держави Україна.

Відповідно до статті 129-1 Конституції судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава Україна несе відповідальність за виконання остаточних рішень суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Покликається на те, що заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню у зв`язку із їх недоведеністю. Направив до суду відзив, в якому вказав, що Міністерство юстиції України проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до постанови Хмельницького апеляційного суду від 22.11.2022 року у справі №686/5130/22 стягнуто з держави російська федерація на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданою збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 500000 грн. На підставі вказаної постанови Хмельницьким апеляційним судом 12.12.2022 видано виконавчий лист.

Вважає,що в даному випадку Держава не має правового обов`язку відповідати за цим позовом за невиконання рішення національного суду боржником державою російська федерація.

У зв`язку з повномасштабною агресивною війною, яку російська федерація розв`язала і веде проти України та українського народу з порушенням норм міжнародного права , вчиняючи злочин проти громадян України, 03.03.2022 був ухвалений Закон «про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» № 2116-ІХ.який передбачає можливість примусового вилучення майна без будь-якої компенсації не лише російської федерації, а і її резидентів.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 серпня 2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

29 жовтня 2024 ухвалено рішення у справі.

Заслухавши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.09.2022 року у цивільній справі №686/5130/22 в задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави росія (російська федерація) в особі посольства російської федерації в Україні, третя особа без самостійних вимог: Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року в частині відмови в позові до держави Росія (Російська Федерація) скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з держави Російська Федерація на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 500 000 гривень. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року закрито касаційне провадження у справі № 686/5130/22 за позовом на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави Росія (Російська Федерація) в особі посольства держави Росія (Російська Федерація) в Україні, третя особа - Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, про відшкодування моральної шкоди.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Отже за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Право на відшкодування моральної шкоди виникає у особи, у тому числі внаслідок неправомірних дій щодо неї або членів її сім`ї, якщо це призвело до фізичних і душевних страждань потерпілого.

Обґрунтовуючи свій позов позивач зазначав, що йому завдано моральну шкоду органами державної влади внаслідок невиконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року про стягнення з держави російська федерація на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошових коштів в сумі 500 000 гривень.

Порядок виконання рішення судів у цивільних справах,в яких стороною є іноземний елемент встановлено нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, яка підписана поряд з іншими державами Україною та російською федерацією і яка ратифікована Верховною радою України Законом N 240/94-ВР від 10.11.94.

Ст.51 Конвенції передбачено, що кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року відповідно до положень статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", зупинено у відносинах з російською Федерацією та Республікою Білорусь дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Крім того за ч. 2 даного Закону ухвалено, керуючись положеннями статті 54 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 84 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", вийти з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР. Тому на даний час норми даної Конвенції не підлягають застосуванню.

В зв`язку з цим при виконанні рішення суду потрібно керуватися передусім нормами Цивільного процесуального кодексу України (розділ VI), а також Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень стосовно іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

В матеріалах справи відсутні дані, що органи Державної виконавчої служби безпідставно не виконували дане рішення шляхом звернення стягнення на майно російської федерації, що знаходиться на території України.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні кожного окремого спору про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення.

Звертаючись до суду з позовом, заявник посилався на те, що у зв`язку з невиконанням рішення суду у справі № 686/5130/22 йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях.

Позивач не довів факт завдання шкоди внаслідок невиконання рішення суду у справі № 686/5130/22, що свідчить про відсутність складу правопорушення.

Законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у завданні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Водночас потерпілий має довести належними доказами сам факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Також, позивачем не доведено протиправність дій органів державної влади та відповідно і заподіяння позивачу моральної шкоди органами державної влади при виконанні постанови Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_2 , до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди завданої невиконанням рішення суду в справі № 686/5130/22, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 12, 13, 30, 48, 76, 81, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.19, 56, 129-1 Конституції України, ст.ст. 15,23, 1167,1173, 1174 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права на судовий захист внаслідок невиконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.11.2024 року.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Міністерство юстиції України, , місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. архітектора Городецького, 13.

Суддя: