У Х В А Л А

01.10.2024 Справа №760/337/22 Провадження №2/607/4119/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди, заподіяної особі внаслідок постановлення судами незаконних рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.01.2022 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва із позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди заподіяної особі внаслідок постановлення судами незаконних рішень в цивільній справі №2-8267/05.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.02.2022 справу №760/337/22 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок постановлення рішення передано на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, за підсудністю.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2022 року залишено без змін.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.08.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 18.02.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року залишено без змін.

Постановою ВС від 20.08.2024, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року, залишено без змін.

Протоколом передачі судової справи між суддями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2024 року дану справу №760/337/22 передано на розгляд судді Ромазан В.В.

Вивчивши матеріали зазначеної справи, вважаю, що існують підстави для самовідводу судді. Згідно вимогами пункту 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо наявні обставини, котрі хоча не передбачені пунктами 1-4 ч.1 ст.36 ЦПК України, однак викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та її об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський Суд з прав людини зазначає у своїх рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії, «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Аналогічна норма передбачена також джерелами міжнародного права.

Так, у пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як свідчать матеріали справи, а також зміст позову, ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди, заподіяної особі внаслідок постановлення судами незаконних рішень в цивільній справі №2-8267/05, згідно із яким просить відшкодувати їй за рахунок держави Україна матеріальної шкоди спричиненої виконанням скасованих незаконних рішень у справі №2-8267/05 в розмірі 529 000 гривень, що в гривневому еквіваленті складає 19600 доларів США.

Також, при ознайомленні із матеріалами справи, з`ясовано, що ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Ромазан В.В. від 07.07.2020 у справі №2-8267/05, заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2005 року у цивільній справі №2-8267/05 за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Люкс» про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, залишено без розгляду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, на яку позивач покликається у поданому неї позові, зазначену ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 07.07.2020 року Тернопільського міськрайонного суду скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 вересня 2005 року у цивільній справі №2-8267/05 за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, приватного підприємства «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Люкс» про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, відмовлено.

Таким чином. враховуючи те, що суддя Ромазан В.В. брав участь у розгляді заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23.09.2005 року у цивільній справі №2-8267/05, за наслідками якої ним було винесено ухвалу від 07.07.2020, та у якій, як вважає позивач внаслідок постановлення судами незаконних рішень завдано їй матеріальної шкоди, яку вона просить відшкодувати за рахунок держави Україна, задля унеможливлення виникнення сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Ромазан В.В. у розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди, заподіяної особі внаслідок постановлення судами незаконних рішень, суддя Ромазан В.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти самовідвід судді Ромазана В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, Тернопільського апеляційного суду про відшкодування шкоди, заподіяної особі внаслідок постановлення судами незаконних рішень.

Справу передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Ромазан