УХВАЛА

16 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 216/314/17

провадження № 61-61-2085ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року, додаткове рішення Центрально-Міського районного

суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист патентного права, виплату компенсації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію у зв`язку з порушенням патентного права (способу налаштування параметрів музичної композиції) у розмірі 353 496,80 грн. Розмір відшкодування моральної шкоди не визначив.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, у розмірі 20 000 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року та додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 12 лютого 2024 року, ОСОБА_1 просить скасувати рішенняЦентрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року, додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від

14 листопада 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

ОСОБА_1 порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що ним було вперше подано касаційну скаргу на судові рішення в межах строку на касаційне оскарження, яку ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2024 року повернуто.

Оскільки причину пропуску процесуального строку є підстави вважати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України

підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomez de la Torre v. Spain»), § 36; рішення у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. CROATIA), № 2611/07 та § 54, від 21 червня 2011 року, № 15276/07.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом позову у цій справі є стягнення грошової компенсації у розмірі 353 496,80 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час подання касаційної скарги (250 х 3 028 грн = 757 000 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Колегія суддів враховує мотиви судових рішень і доводи касаційної скарги та вважає, що з огляду на те, що у позові відмовлено у зв`язку із недоведеністю позовних вимог, встановлено на підставі висновку експерта, що при створенні музичної композиції «Амфетамін», автор ОСОБА_3 , не використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України № 74516, або ознаку еквівалентну їй, незгода позивача з ухваленими судовими рішеннями у цій справіне свідчить про те, що така справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на ціну, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Наведені ОСОБА_1 доводи значною мірою зводяться до незгоди з висновком експерта, необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року, додаткового рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня

2023 року, додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист патентного права, виплату компенсації та стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович