Справа №173/2584/24
Провадження №2-н/173/238/2024
У Х В А Л А

іменем України

17 вересня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, Бурхан С. М., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», розташоване за адресою: вул. Січових Стрільців, 4Д, м. Дніпро,

до ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про видачу судового наказу, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява про видачу судового наказу товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу.

В даній заяві заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 62 234 грн. 63 коп. та судові витрати.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

Наказне провадження - це спрощений вид цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про стягнення з боржника грошових коштів і витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Спрощена правова процедура по видачі судового наказу обумовлена правовою природою вимог, що підлягають захисту шляхом видачі судового наказу.

При цьому, слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

В прохальній частині заяви заявником вказано суму заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.10.2021 року по 31.03.2024 року. Тоді як в описовій частині заяви заявником зазначено, що станом за період 01.10.2020 року по 31.03.2024 року із загальної суми боргу 74 357, 52 грн., боржником сплачено 14 615 грн. 84 коп. та дебіторську заборгованість в сумі 1 988 грн. 24 коп. станом на 01.10.2020 року. Що підтверджується також розрахунком боргу за період з 01.10.2020 року по 31.03.2024 року.

Відповідно до роз`яснень п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, окрім іншого, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Доводи заявника про те, що строк позовної давності було продовжено, суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності та встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказного провадження.

Стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Отже, враховуючи викладене, з огляду на зазначені положення закону, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за наведеною заявою.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

Разом з тим, слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.165, 166 ЦПК України.

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів, від дня складання повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги.

3. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Бурхан