Провадження № 2/554/1007/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Литвин А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого просила визнати у порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 право власності на частку земельної ділянкикадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та на частку земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати у порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 право власності на частку земельної ділянкикадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та на частку земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, щоу видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки кадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , її дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено, в зв`язку із відсутністю відомостей про реєстрацію померлим ОСОБА_4 , їх батьком, права власності на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, про що нотаріусом складено відповідні постанови, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.12.2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилам загального позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача , адвокат Калько В.В., не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та жодних заяв чи клопотань до суду від останніх не надходило.

Третя особа, Приватний нотаріус Полтавського міськогонотаріального округу Полтавської області Руденко Наталія Юріївнабудучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та жодних заяв чи клопотань до суду від останніх не надходило.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , щопідтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 22.11.2020 року,виданим Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Суми).

ОСОБА_4 доводився рідним батьком донькам позивачки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

До складу спадкового майна після померлого ОСОБА_4 увійшло наступне майно:квартира АДРЕСА_2 , площею 32,1 кв.м. та дві земельні ділянки: кадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 29.09.2020 року приватним нотаріусом Руденко Н.Ю., реєстровий № 1155, відповідно до якого квартиру АДРЕСА_2 , він заповів в повному обсязі моїй доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Руденко Н.Ю. 23.06.2021 року, ОСОБА_2 успадкувала 11/12 часток квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого приватним нотаріусом Руденко Н.Ю. 23.06.2021 року, ОСОБА_3 успадкувала 1/12 часток квартири АДРЕСА_2 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки кадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено, в зв`язку із відсутністю відомостей про реєстрацію померлим ОСОБА_4 права власності на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, про що нотаріусом складено відповідні постанови.

Судом встановлено, що за життя померлий ОСОБА_4 , мав у власності земельну ділянку кадастровий номер :05:001:0409, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.08.2013 року.

В подальшому померлий ОСОБА_4 поділив вказану земельну ділянку на дві земельні ділянки кадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та вніс необхідні відомості до Державного земельного кадастру, але за життя померлий ОСОБА_4 не зареєстрував відповідно право власності на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що і стало підставою для відмови у видачі дітям свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, вказане підтверджується наявними письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п.п. 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчиненнянотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерстваюстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиціїУкраїни 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок) видача свідоцтва про право наспадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації,проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власностіспадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділуІ Порядку. Згідно із пунктом 3 глави 7 розділу І Порядку у разі коли державнуреєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено безвидачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майнавчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухомемайно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крімвипадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як зазверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених неювимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом упередбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїмиправами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, вінтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальноїдієздатності.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право назахист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання абооспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свогоособистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщинуспадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтвопро право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийнялиспадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмовинотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду заправилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є правоособи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йогоздійсненні.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється зазаповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і зазаконом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, атакож особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими післявідкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи,визначені у заповіті..

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про

визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаєтьсяіншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його правовласності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове

майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщотаке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нимдокумента, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку євинятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкодидля оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України зрозгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Просудову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, щозасвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втраченівласником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку,підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання прававласності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнаєтьсяіншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує йогоправо власності.

Оформлення спадщини через визнання права власності судом допускаєтьсятільки за умови, якщо це право не можна захистити в нотаріальному порядку.

Відповідну правову позицію Верховний Суд висловив у постанові від 22

вересня 2021 року у справі №227/3750/19.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, , суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_3 до Територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати у порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 право власності на частку земельної ділянкикадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та на частку земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати у порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 право власності на частку земельної ділянкикадастровий номер :05:001:047, площею 0,09 га та на частку земельної ділянки кадастровий номер :05:001:0476, площею 0,01 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко