Справа № 203/7273/23
Провадження № 2/175/64/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 травня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретареві Радонському М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2023 року матеріали позовної заяви були направленні за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

15 січня 2024 року матеріали позовної заяви надійшли до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями позовна заява розподілена до провадження судді Бойка О.М.

В позові просить суд стягнути заборгованість у розмірі 31 806,00 грн. за кредитним договором №2276857 від 22 серпня 2021 року з яких: 9 700,00 грн. заборгованість за основним боргом, 22 106,00 грн. заборгованість за відсотками.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що 22 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір №2276857.

27 червня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №2276857 від 22 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2276857 від 22 серпня 2021 року в сумі 31 806,00 грн. з яких: 9 700,00 грн. заборгованість за основним боргом, 22 106,00 грн. заборгованість за відсотками.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань з повернення кредиту у строки і на умовах, передбачених кредитним договором, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, однак у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності на підставі поданих ним письмових доказів.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не надав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено кредитний договір №2276857.

27 червня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №2276857 від 22 серпня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2276857 від 22 серпня 2021 року в сумі 31 806,00 грн. з яких: 9 700,00 грн. заборгованість за основним боргом, 22 106,00 грн. заборгованість за відсотками.

Загальна сума вимог позивача складає: 31 806,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, складових його вартості, зокрема заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, надав копію кредитного договору, які підписано ОСОБА_1 , з якого вбачається, що:

-у договорі №2276857 від 22 серпня 2021 року зокрема, розмір позики 9 700,00 грн., реальна процентна річна ставка 24 079,41% річних, строк кредитування 30 днів;

З такими умовами була ознайомлена і погодилась відповідачка, а тому вказані умови договору, суд бере до уваги.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов1язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору кредиту №2276857 від 22 серпня 2021 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло право вимоги за кредитним договором №2276857 від 22 серпня 2021, підлягає стягненню заборгованість в розмірі 31 806,00 грн. з яких: 9 700,00 грн. заборгованість за основним боргом, 22 106,00 грн. заборгованість за відсотками.

При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог.

Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2684,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76, 77, 141, 247, 258 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (Код ) суму заборгованості в розмірі 31 806,00 грн. з яких: 9 700,00 грн. заборгованість за основним боргом, 22 106,00 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (Код ) суму судових витрат у розмірі 2 684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко