Провадження № 2-о/337/67/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29 жовтня 1999 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори за №2-2644, яке зареєстроване ЗМБТІ 23 листопада 1999 року в реєстрову книгу №227 за №36062.

В обґрунтування заяви зазначила, що їй відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить квартира АДРЕСА_1 , в якому її прізвище зазначено « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_3 », що є підставою для відмови у внесенні даних про право власності на квартиру в Державний реєстр нерухомого майна.

Розбіжності в написанні прізвища зумовлені його перекладом з російської мови на українську.

Під час видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом 29 жовтня 1999 року прізвище заявника зазначено « ОСОБА_2 », особу заявника було встановлено на підставі паспорта УРСР, а на момент оформлення паспорта громадяника України, запис прізвища українською мовою, згідно українського правопису, було здійснено « ОСОБА_3 ».

Зазначена розбіжність в документах заважає їй розпоряджатися власністю на власний розсуд, отже існує необхідність у встановленні факту належності їй правовстановлюючого документу: Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою судді від 25 січня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

Ухвалою судді від 04 квітня 2024 року витребувано із Запорізького обласного державного нотаріального архіву завірену копію спадкової справи №106 за 1999 рік, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у якій 29 жовтня 1999 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-2644.

08 травня 2024 року належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи №106/99 надійшли до суду

В судове засідання заявниця надала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, заяву просила задовольнити.

23 лютого 2024 року директор Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради надіслав до суду заяву, в якій просила справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа розглядати без участі представника Департаменту адміністративних послуг ЗМР.

За вказаних обставин згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно п.6) ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно копії паспорта громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці ОСОБА_1

05 жовтня 1999 року ОСОБА_4 склала заповіт на випадок своєї смерті та заповіла належну їй однокімнатну квартиру в ЖБК «Строитель-3» м.Запоріжжя, що знаходиться в АДРЕСА_2 , житловою площею 17,22 м?, загальною площею 32,37 м? та все інше майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось на день смерті ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії спадкової справи № 106/99 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася ОСОБА_1 .

29 жовтня 1999 року державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Пянковською О.Г. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 .

Згідно копії технічного паспорту на квартиру по АДРЕСА_2 від 27 серпня 1999 року, виданий ЗМБТІ, інвентарний номер №35127/56, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане Третьою Запорізькою нотконторою від 29.10.1999 від р№2-2644.

Під час підготовки документів для внесення даних про право власності на квартиру до Державного реєстру нерухомого майна, було виявлено різне написання прізвища заявниці, а саме у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом зазначено « ОСОБА_2 », тоді як в паспорті громадянина України « ОСОБА_3 ».

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на представлені документи та доводи, наявність у заявниці правовстановлюючих документів, суд вважає доведеним факт, що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом , видане 29.10.1999 державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори №2-2644, яке зареєстроване ЗМБТІ 23.11.1999 в реєстрову книгу №227 за №36062 належить ОСОБА_1 .

Факт належності вказаного Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 жовтня 1999 року, за встановленням якого звертається ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявниці розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявниці слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 259, 263-268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29.10.1999 державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори №2-2644, яке зареєстроване ЗМБТІ 23.11.1999 в реєстрову книгу №227 за №36062 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 26 вересня 2000 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун