Справа № 626/1170/17
Провадження № 2/626/3/2024
У Х В А Л А

03.10.2024 року м.Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі №626/1170/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди та захист гідності,

ВСТАНОВИВ :

В провадження Красноградського районного суду Харківської області, надійшла позовна заява № 626/1170/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди та захист гідності, головуючим визначено суддю Гусара П.І.

Однак 23.07.2024 року на підставі рішення Вищої ради правосуддя №2265/0/15/-24, суддя Гусар П.І. звільнений у відставку з посади судді, в зв`язку з чим останній був відрахований зі штату Красноградського районного суду Харківської області.

В зв`язку з викладеним, 30.07.2024 року розпорядженням в.о. керівника апарату Красноградського районного суду було призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, головуючим було визначено суддю Дудченка В.О.

03.10.2024 року суддя Дудченко В.О. заявив собі самовідвід в якій зазначає, наступне.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.ч. 1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з самої позовної заяви та наданих до неї документів, предметом даного позову є відшкодування шкоди, завданої його побиттям вищезазначеними особами 26.07.2014 року на ставку в с.Кобзівка.

В зв`язку з чим, саме по цьому факту правоохоронними органи були внесені відповідні відомості 26.07.2014 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, в рамках якого він, як слідчий суддя виносив ряд ухвал, в тому числі тимчасові доступи до речей і документів, на бездіяльність слідчого, надавав дозвіл на проведення обшуків у відповідачів, тощо (Справа №626/349/15-к).

Під час розгляду даних клопотань, мною як слідим суддею надавалась оцінка певним доказам, що стосувалися незаконного заволодіння транспортним засобом, які як докази частково долучені в якості доказів до матеріалів справи.

Суд вирішив питання про самовідвід головуючої судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву головуючого судді Дудченка В.О. про самовідвід у даній справі, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.ч. 1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: "Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…".

Вимога "безсторонності", згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання у майбутньому нарікань на необ`єктивність чи упередженість головуючого, з огляду на встановлені обставини, суддя обґрунтовано заявив самовідвід, відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, а відтак наявні правові підстави для задоволення заяви про самовідвід судді Дудченка В.О.

Керуючись ст.ст.33, 39, 40, 259-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Дудченка Віталія Олександровича у справі №626/1170/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди та захист гідності - задовольнити.

Матеріали даної справи, передати в канцелярію Красноградського районного суду Харківської області для повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дудченко В.О.