У Х В А Л А

Справа № 183/11374/24

№ 2-з/183/100/24

06 листопада 2024 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2024 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову у якій просить накласти арешт на належне відповідачу ОСОБА_2 нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач вказує, що надав відповідачеві грошові кошти у борг на придбання квартири, розташованої за вищезазначеною адресою. Позивачу стало відомо, що квартира виставлена на продаж в рамках виконавчого провадження. Вважає, що існують передбачені законом підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

06.11.2024 позовну заяву та заяву про забезпечення позову передано головуючому судді.

Заява розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заявник, як на підставу для забезпечення позову шляхом накладення арешту посилається на ту обставину, що право власності на нерухоме майно, на яке він просить накласти арешт зареєстровано за відповідачемми. Проте до заяви про забезпечення позову не додано доказів, які б підтверджували указану обставину, що позбавляє суд можливості вирішити заяву по суті та встановити наявність або відсутність обставин, на які посилається заявник в обґрунтування зави про забезпечення позову. Наявний в матеріалах справи Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно датований 07.04.2020, при цьому відповідної актуальної інформації про зареєстроване право власності на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову до заяви не додано.

Згідно з імперативними приписами ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачено п. 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосуванні зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявників.

Крім того, в порушення вимог п. 4 ч.1 ст.151 ЦПК України подана заява не містить обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення позову. У поданій заяві взагалі відсутнє твердження про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення у разі задоволення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 06 листопада 2024 року .

Суддя Оладенко О.С.