КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило розірвати попередній договір від 13.11.2014, посвідчений ПН КМНО за реєстровим № 3203, укладеного між ТОВ «ВКФ ФАРБИ» та ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до умов попереднього договору сторони зобов`язались, у строки, встановлені даним договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири. Так, ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» зобов`язалося передати відповідачу окрему квартиру, характеристики якої вказані в п. 1.3. розділу 1 цього Попереднього договору, в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти об`єкт та належним чином оплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 попереднього договору.

Позивач вважав, що зобов`язання щодо укладення Основного договору є припиненим з 01.10.2015 в силу імперативних вимог закону, які прямо визначають припинення зобов`язання за наслідком неукладання Основного договору у встановлений сторонами строк. Позивач має право в односторонньому порядку розірвати попередній договір у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошового зобов`язання, а тому 24.04.2021 таке повідомлення було направлено відповідачу. З поміж іншого ОСОБА_1 було запропоновано узгодити дату, час та місце підписання додаткового договору щодо розірвання попереднього договору та його нотаріального посвідчення. Порушення відповідачем умов попереднього договору та подальше його ухилення від підписання та нотаріального посвідчення додаткового договору, в розумінні положень ст. 651 ЦК України, є істотним порушенням договору і дає підстави для розірвання попереднього договору у судовому порядку, що є єдиним можливим захистом прав позивача (а.с. 1-8).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2023 позов ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про розірвання попереднього договору залишено без задоволення (а.с. 129-134).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить змінити рішення, виклавши мотивувальну частину в іншій редакції. Вказує, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам, наведеним учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не вказав чи були і ким були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Тобто, у поданому позові товариством не доведено порушення ОСОБА_1 умов попереднього договору, а доводи щодо невиконання грошового зобов`язання, є безпідставними, з огляду на 100% оплату у червні 2017 року (а.с. 138-143).

08.07.2024 ТОВ «ВКФ ФАРБИ УКРАЇНИ» подано відзив на апеляційну скаргу, де зазначило, що сторони при укладенні попереднього договору усвідомлено та на власний розсуд визначили граничну дату укладення основного договору. відповідач, підписавши попередній договір прямо засвідчив про те, що визначення вказаного строку відповідає його волі, оскільки в інакшому випадку відповідач не уклав би попередній договір. У визначений сторонами строк основний договір укладено не було. При цьому, відповідач у жодному процесуальному документі не стверджував про те, що він реалізував наявне у нього право на направлення позивачу пропозиції про укладення основного договору, а також, не надав доказів які б свідчили про його намір направлення такої пропозиції та її не направлення внаслідок виниклих непереборних обставин.

Зі змісту положення попереднього договору вбачається, що жодне його положення не визначає обов`язку позивача щодо отримання будь-яких документів, щодо здійснення будівництва тощо. Твердження відповідача про протилежне є нічим іншим ніж наміром маніпулювання обставинами справи, адже жодного посилання на положення попереднього договору, яке визначало обов`язок позивача отримати документи відповідач не наводить.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2014 між ТОВ «ВКФ Фарби України» та ОСОБА_1 укладено попередній договір, посвідчений ПН КМНО Іванчик І.І. , за реєстровим № 3203.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору сторони взяли на себе зобов`язання в строки встановлені даним попереднім договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу відповідно до якого ТОВ «ВКФ Фарби України» (в основному договорі продавець) зобов`язується передати окрему квартиру, характеристики якої вказані в п. 1.3. розділу 1 цього попереднього договору, в житловому будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_1 (в основному договорі покупець) зобов`язується прийняти Об`єкт та належним чином оплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 Попереднього договору.

Пунктом 1.2. Попереднього договору визначено, що сторони зобов`язуються укласти Основний договір в строк до 30.09.2015. Сторони встановили, що Основний договір укладається протягом п`яти календарних днів з моменту отримання ОСОБА_1 відповідного повідомлення від ТОВ «ВКФ Фарби України». В будь-якому випадку ТОВ «ВКФ Фарби України» повинен направити ОСОБА_1 вказане повідомлення протягом 5 робочих днів після отримання ним правовстановлюючих документів на Об`єкт та надання Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві документів, що є необхідними для належного укладення та оформлення Основного договору.

Згідно із п. 2.1. Попереднього договору сторони встановили, що при укладенні Основного договору 100% ціна об`єкта (сума Основного договору) буде, разом з ПДВ складати 376 293,80 грн.

Відповідно до п. 2.3. Попереднього договору сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладення та виконання Основного договору, яке встановлене п. 1.1. розділу 1 Попереднього договору повинно бути забезпечене. Для підтвердження зобов`язань, що виникли у Сторін згідно з цим Попереднім договором щодо укладення та виконання Основного договору та забезпечення виконання таких зобов`язань, ОСОБА_1 сплачує ТОВ «ВКФ Фарби України» суму грошових коштів у наступних розмірі, порядку та умовах.

Згідно з пп. 2.3.1. п. 2.3. Попереднього договору ОСОБА_1 зобов`язується сплатити забезпечувальну суму ТОВ «ВКФ Фарби України», що складає 70% - (28,819 м. кв.) - 256 489,10 грн, в тому числі ПДВ (20%) 42 748,18 грн за фіксованою вартістю 1 м. кв. 8 900,00 грн не пізніше 18.11.2014, залишок 27% (11, 1159 кв.м.), - 107 824,23 грн в тому числі ПДВ (20%) складає 17 970,71 грн за фіксованою вартістю 1 м. кв. 9 700,00 грн не пізніше 27.06.2017 та 3% - (1,2351), що становить 11 980,40 грн в тому числі ПДВ (20%) складає 1 996,75 грн, буде повністю сплачена ОСОБА_1 в день укладення Основного договору.

Згідно довідки про фінансування від 27.06.2017 ОСОБА_1 , відповідно до умов договору № 3203, сплатив продавцю грошові кошти у розмірі 376 293,80 грн, що складає 100% вартості майнових прав на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 94).

Відповідно до пп. 2.3.2., 2.3.3 п. 2.3. Попереднього договору кожний платіж за цим договором сплачується відповідачем в безготівковій формі на банківський рахунок позивача, вказана сума коштів буде після її належної сплати відповідачем, зарахована до платежів за основним договором у момент укладення такого Основного договору.

Згідно з п. 4.2. Попереднього договору сторони погодили, що Основний договір може бути укладений виключно у разі сплати ОСОБА_1 повної суми коштів, що передбачена підпунктом 2.3.1 п. 2.3. розділу 2 цього Попереднього договору на банківський рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України» у належному порядку.

Відповідно до п. 4.7. Попереднього договору сторони встановили, що укладення та оформлення Основного договору, можливе лише в тому випадку, якщо сума коштів, визначена підпунктом 2.3.1. пункту 2.3. розділу 2 цього Попереднього договору, буде повністю сплачена ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України», до моменту вказаного укладення та оформлення Основного договору.

Пунктом 5.3. Попереднього договору визначено, що у разі невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, вказаних в цьому Попередньому договорі (відмова від укладання Основного договору або розірвання цього Попереднього договору за ініціативною ТОВ «ВКФ Фарби України») та у разі розірвання (припинення) цього Попереднього договору через таке невиконання, ТОВ «ВКФ Фарби України» зобов`язана повернути на банківській рахунок ОСОБА_1 , суму, що була фактично сплачена ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України» на виконання цього Договору, а також додаткового сплатити їй суму в розмірі 5 % від суми, вказаної у підпункті 2.3.1 пункту 2.3 розділу 2 цього Попереднього договору. Вказане в даному пунктів повернення коштів здійснюється протягом 60 календарних днів з дати розірвання цього Попереднього договору шляхом підписання та нотаріального посвідчення додаткового договору про розірвання цього Попереднього договору. Витрати на оформлення, нотаріальне посвідчення (реєстрації) такого договору про розірвання несе та сторона, з вини якої відбулося розірвання, втрата чинності або унеможливилось виконання Попереднього договору.

Згідно п. 5.4. Попереднього договору у разі невиконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, які викладені в даному попередньому договорі, ТОВ «ВКФ Фарби України» має право розірвати даний Попередній договір в односторонньому порядку з вини ОСОБА_1 . При цьому сума, що була фактично сплачена ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «ВКФ Фарби України» на виконання цього Попереднього договору, повертається на банківський рахунок ОСОБА_1 , за винятком суми коштів у гривнях, що еквівалентна 5% від суми встановленої у підпункті 2.3.1. пункту 2.3. розділу 2 цього Попереднього договору, які залишаються у розпорядженні ТОВ «ВКФ Фарби України» в якості неустойки. ТОВ «ВКФ Фарби України» повідомляє ОСОБА_1 про розірвання договору шляхом направлення поштового повідомлення (цінним листом з описом вкладеного) на адресу, що вказана у цьому Попередньому договорі. Даний Попередній договір є розірваним з дати направлення такого повідомлення ОСОБА_1 . У такому разі сторони зобов`язані підписати та нотаріально посвідчити додатковий договір щодо розірвання даного Попереднього договору. Вказане в даному пункті повернення коштів здійснюється протягом 60 календарних днів з дати підписання та нотаріального посвідчення згаданого додаткового договору про розірвання цього попереднього договору. Витрати на оформлення, нотаріальне посвідчення (реєстрацію) такого договору про розірвання несе та сторона, з вини якої відбулося розірвання, втрати чинності або унеможливилось виконання Попереднього договору.

Пунктом 6.2. Попереднього договору встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до моменту укладення Основного договору, або до моменту виконання зобов`язань за Попереднім договором щодо штрафних санкцій відповідною Стороною при розірванні Попереднього договору.

22.04.2021 ТОВ «ВКФ Фарби України» було направлено засобами поштового зв`язку письмове повідомлення ОСОБА_1 про розірвання Попереднього договору від 13.11.2014, зі змісту якого вбачається, що Основний договір в строк до 30.09.2015 сторонами не укладено. Відтак, ТОВ «ВКФ Фарби України» у вказаному повідомленні стверджує, що зобов`язання за Попереднім договором є припиненими з наступного дня після строку, визначеного п. 1.2. Попереднього договору, а саме з 30.09.2015, тому пропонує ОСОБА_1 узгодити дату, час та місце підписання додаткового договору щодо розірвання Попереднього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

У пункті 1.2. попереднього договору від 13.11.2014, сторони обумовили, що укладення основного договору має відбутися в строк до 30.09.2015.

Проте, позивачем вказано, що в зазначений строк основний договір укладений не був, доказів зворотного матеріали справи не містять .

Таким чином, зобов`язання, встановлені попереднім договором від 13.11.2014 були припинені з 01.10.2015.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що аналіз змісту п. 1.2. попереднього договору не вказує на зміну кінцевого строку укладення основного договору або на пролонгацію дії попереднього договору в зв`язку з неукладенням основного договору у строк, визначений п. 1.2 цього договору, а вказує на те, що попередній договір припинив свою дію на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, що виключає можливість задоволення вимог про його розірвання.

Посилання апелянта на те, що товариством не доведено порушення ОСОБА_1 умов попереднього договору, оскільки грошове зобов`язання ним було виконано у повному обсязі є помилковим, з огляду на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову не з підстав невиконання ОСОБА_1 грошового зобов`язання, а тому, що сторонами не було укладено у визначений попереднім договором строк основний договір, тобто, зобов`язання припинилось в силу закону, і додаткового розірвання такого зобов`язання рішенням суду не вимагається.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 27 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді