Справа № 194/818/23
Номер провадження № 2/194/223/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свою позовну вимогу мотивує тим, що відповідач є його батьком. На даний час він досяг повноліття, але продовжує навчання у Дніпровському індустріальному фаховому коледжі на другому курсі денного відділення на бюджетній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач має можливість матеріально його утримувати, оскільки він отримує пенсійні виплати в розмірі 4481,89 грн. Просить стягнути з відповідача на його користьаліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, на весь час її навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Представник відповідача адвокат Андрухов Д.Г. 29 січня 2024 року надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але не в розмірі 1/4 частині його доходів, визнає позов в розмірі 1/10 частині його доходів, оскільки він приймає безпосередню участь у бойових діях, отримує грошове забезпечення 100000,00 грн., а 1/4 частина аліментів від цієї суми на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, занадто велика. Крім того зазначив, що мати дитини теж повинна сплачувати аліменти на утримання сина, а тому необхідно залучити її як третю особу та витребувати довідку про її доходи. Просить розглядати справу без участі сторони відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутностю, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає за необхідне не притягати в якості третьої особи ОСОБА_3 оскільки рішення суду не вплине на її права та інтереси.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 141.

Згідно довідки Дніпровського індустріального фахового коледжу від 12 травня 2023 року № 289-15 н/ч, ОСОБА_1 навчається в Дніпровському індустріальному фаховому коледжі на другому курсі денного відділення на бюджетній основі, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року.

Відповідно до довідки про доходи № НОМЕР_5 від 12 квітня 2023 року, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком у розмірі 4481,89 грн.

З довідки за формою ОК-5 з ПФУ вбачається, що ОСОБА_2 отримував грошове забезпечення з ІНФОРМАЦІЯ_3 з березня 2022 року по липень 2022 року, з ВЧ НОМЕР_4 з серпня 2022 року по серпень 2023 року у розмірі 100500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18.

Отже, матеріалами справи доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження ОСОБА_1 від відповідача, досягнення ним 18 років, але його вік є меншим 23 років, продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу (оскільки він отримує пенсійні виплати, та як визнає сам відповідач, бере участь в бойових діях та отримує грошове забезпечення 100000,00 грн., а тому цедозволяє йому утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання).

При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги та обставина, що відповідач отримує пенсійні виплати та грошове забезпечення 100000,00 грн., тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому,з урахуванням матерального та сімейного стану сторін, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 05 червня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 76, 264, 265, 268, 274, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання- задовольнити повністю.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання,починаючи з 05 червня 2023 та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Згідно зі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2024 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін