Справа № 375/1555/24
Провадження № 2-о/375/41/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: Антипенка В. П.

за участю: секретаря судового засідання: Голованової В.А.,

представника заявника, адвоката Желтухіна Є. О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім"єю,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2024 заявник звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із заявою у порядку окремого провадження, у якому просив встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2015 року до 2024 року.

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 (надалі - Заявник), орієнтовно проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2015 року як дружина та чоловік, шлюб між ними не був зареєстрований. Шлюб з ОСОБА_3 не реєстрували, оскільки в цьому не було потреби.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини заявниця та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_3 спілкувався з сином заявниці, ОСОБА_4 , іншими родичами, зокрема її племінницею ОСОБА_5 . Заявниця також спілкувалася з родичами ОСОБА_3 , зокрема, його дочками ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , з якими, на жаль, не вдалося вибудувати приязні стосунки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області.

Заявниця та ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Після загибелі ОСОБА_3 наприкінці липня 2024 року, заявниця вимушена була переїхати в інше житло у АДРЕСА_2 , оскільки з родичами ОСОБА_3 не дійшли згоди щодо її подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Раз з тим Заявниця зазначає, що за час їхнього спільного проживання з ОСОБА_3 , вони вели спільне господарство, купували дрібні меблі, побутову техніку (бойлер), робили дрібний ремонт тощо, однак через те, що практично відразу після загибелі ОСОБА_3 , його родичі «наполегливо попросили» заявницю з`їхати з цього житла, можливість надати будь-які чеки, інші платіжні документи в неї відсутня.

З метою отримання права на одержання компенсації передбаченої п.2 Постанови Кабінету Міністріів України від 28.02.2022 №168, у заявника виникла необхідність звернутись до суду для встановлення факту проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.

Причиною звернення до суду для встановлення вказаного факту заявник зазначає те, що після смерті ОСОБА_3 жоден державний орган, установа, організація не мають належних повноважень встановити факт, за встановленням якого заявник звернувся до суду. Крім цього, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такою факту, а встановлення зазначеного факів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав на адресу суду клопотання про закриття провадження по справі, оскільки вважає, що дана справа повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

26.09.2024 Рокитнянським районниим судом Київської області винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження в справі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона з ОСОБА_3 проживала разом більше 9 років до дня його загибелі. Через чотири дні після смерті чоловіка, його діти вигнали її з дому. Похованням чоловіка займалися волонтери. Вона була присутня на його похороні. Про смерть чоловіка їй повідомила сусідка. сповіщення про смерть від військової частини вона не отримувала. Встановлення даного факту пояснила необхідністю отримати одноразову допомогу після смерті чоловіка.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка, ОСОБА_5 , пояснила, що вона є племінницею заявниці. Не пам`ятає з якого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають разом, але точно жили до часу загибелі ОСОБА_7 . Через декілька днів після його смерті ОСОБА_1 діти ОСОБА_3 вигнали з дому. Свідок знає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство оскільки часто ходили до них в гості. На якій вулиці проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідок не знає. На похованні ОСОБА_3 свідок не була, оскільки була зайнята на роботі.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 біля 8-9 років жили разом. Чоловік часто виганяв ОСОБА_1 з дому, ображав її. До дня смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом. Відомості свідку відомі через сусідські відносини.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що близько 9-ти років ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили разом та вели спільне господарство. ОСОБА_3 часто кричав на ОСОБА_1 , був незадоволений її вчинками.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. Вони часто зустрічались та ходили один до одного в гості. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 купили мотоблок, разом їздили на ньому. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили разом, як одна сім`я, джерелом доходу була, в основному, пенсія ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що є сусідом заявниці, однак прізвища її не пам`ятає. Заявниця та ОСОБА_3 разом проживали. Часто по вині ОСОБА_3 із ОСОБА_1 відбувалися сварки. ОСОБА_3 ображав ОСОБА_1 , внаслідок чого він виганяв її з дому, або ж ОСОБА_1 сама тікала з дому. Проживали вони разом до дня загибелі ОСОБА_3 . Свідок рідко бував у гостях у ОСОБА_3 , але бачив, як вони разом із ОСОБА_1 вели спільне господарство. Чи придбавалося спільно майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідок не підтвердив.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є сусідкою заявниці, прізвища її не знає. Пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом, заготовляли дрова. ОСОБА_3 ніде не працював, жили на пенсію ОСОБА_1 . ОСОБА_3 часто вигонив ОСОБА_1 з дому, потім просив повернутися її назад. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до сповіщення про смерть, адресованого ОСОБА_2 , доньці ОСОБА_3 , він був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_6 , під час виконання бойового завдання, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області.

Посилаючись на приписи ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року

№ 2011-XII, (далі Закон № 2011-XII), заявниця має намір встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу для того, щоб отримати одноразову грошову допомогу.

Зважаючи, що законодавством не передбачено іншого способу встановлення факту проживання як чоловіка та дружини, заявник звернувся до суду.

Вирішуючи дану справу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

ВП ВС у постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21 свідступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц. ВП ВС вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин клопотання ІНФОРМАЦІЯ_4 про закриття даної справи задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 76 ЦПК України. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Частина 4 Закону № 2011-XII передбачає, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:

діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;

вдова (вдівець);

батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);

внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);

жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;

утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975

(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2024 р. № 714), (далі Порядок № 975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення її з військової служби, - дата смерті, зазначена у свідоцтві про смерть.

За таких обставин, ОСОБА_1 , маючи намір, відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII та Порядку № 975, отримати одноразову виплату після загибелі ОСОБА_3 , повинна довести, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , як чоловік та жінка без шлюбу станом на дату його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У якості доказів вказаних фактів ОСОБА_1 надала суду фотокартку, на якій, за твердженням заявниці, є її син та ОСОБА_3 . Водночас дату створення вказаної фотокартки заявниця не знає.

Суд критично оцінює цей доказ з огляду на те, що вказана фотокартка ніяк не підтверджує факт проживання однією сім`єю заявниці та ОСОБА_3 . А тому, суд вважає даний доказ неналежним.

На вимогу суду, Рокитнянською селищною радою було надано копію витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 був один зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість заявниця, ОСОБА_1 з 02.06.2015 зареєстрована у АДРЕСА_3 , що підтверджується копією її паспорту.

У с. Ольшаниця заявниця не зареєстрована, що підтверджується листом Ольшаницького старостинського округу № 2 с. Ольшаниця від 23.10.2024 № 122.

Жодного належного письмового доказу про спільне проживання заявниці та ОСОБА_3 , придбання ними майна, ведення спільного господарства матеріали справи не містять.

Із показів свідків вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом біля 9-ти років до дня смерті ОСОБА_3 .

Водночас жоден із свідків не підтвердив наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Натомість деякі свідки пояснили, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 часто існували неприязні стосунки, які призводили то того, що ОСОБА_1 взагалі не проживала з ОСОБА_3 . На переконання суду такі відносини не є притаманними подружжю, а більше схожі на співмешкання двох осіб у одному житловому будинку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, провадження № 14-130цс19, звернуто увагу на те, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Подібні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Відповідно до постанови ВС від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 (провадження № 61- 3071св21), лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Суд також звертає увагу на те, що сповіщення про смерть ОСОБА_3 адресоване його доньці, ОСОБА_2 . У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що про смерть ОСОБА_3 їй повідомила сусідка.

Відповідно до Інструкції про організацію поховання військовослужбовців, які загинули (померли) під час проходження військової служби, затвердженої наказом Міністра оборони України від 5 червня 2001 р. № 185, після отримання від військової частини письмового повідомлення встановленого зразка за формою, наведеною у додатку 2 до пунктів 3.5 і 4.2 цієї Інструкції, військовий комісар особисто передає його сім`ї або близьким родичам, інформує їх щодо пільг, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами України, та роз`яснює порядок порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця.

А тому, на переконання суду, сповіщення про смерть ОСОБА_3 , яке додане заявником до справи, не підтверджує, а навпаки викликає обгрунтований сумнів того, що ОСОБА_1 була членом сім`ї ОСОБА_3 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявниця не довела належними та допустимими доказами факту її спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки з померлим ОСОБА_3 , ведення спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, подружніх взаємних прав та обов`язків, та інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю, у період часу з з 2015 року до 2024 року.

Крім того, заявниця просить встановити факт її проживання із ОСОБА_3 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2015 року до 2024 року.

Не вирішуючи питання права заявниці на отримання одноразової допомоги після смерті ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з 2015 року до 2024 року не буде підставою для отримання права на таку виплату, адже ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після граничної дати (по 2024 рік), зазначеної заявницею у заяві. Відповідно до приписів п. 3 Порядку № 975, у зявниці до 2024 року не виникало право на отримання одноразової допомоги, оскільки у вказаний період ОСОБА_3 був живий.

Отже, обраний заявницею спосіб захисту права є неефективним, вимоги, вказані у заяві, є необгрунтованими, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін:

заявник: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення проголошено 06.11.2024 о 8-00 год.

Суддя В. П. Антипенко