Провадження № 2/742/1670/24
Єдиний унікальний № 742/5739/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2024 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
Позивач звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 12 грудня 2008 року. Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, навчається в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, та відповідач своєчасно та в повному обсязі сплачував кошти. Відповідач на даний час має можливість матеріально утримувати повнолітнього сина, що продовжує навчання, оскільки є особою працездатного віку (працюючого в ТОВ «Комфорт та якість» директором, є співвласником з ОСОБА_4 в рівних частинах ТОВ «Комфорт та якість» з надання послуг з перевезенням), а отже і має можливість надавати матеріальну допомогу. На момент подання цього позову, спільний син є студентом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, що підтверджується довідкою від 15 серпня 2024 №3/974. Оскільки відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, тому має можливість на матеріальну допомогу сина, що продовжує навчатися. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти щомісячно на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дати подачі позову до суду до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 05 листопада 2024 року.
Позивач та її представник адвокат Денисенко С.В. в судове засідання не з`явились, згідно поданої заяви просять судове засідання розглядати за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач та його представник адвокат Зарічна В.С. в судове засідання також не з`явились, згідно поданої заяви адвокат Зарічна В.С. просить судове засідання проводити без участі відповідача та його представника. Проти задоволення позовних вимог заперечують у повному обсязі.
При цьому, 04 жовтня 2024 року відповідач подав письмову заяву до суду про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього частини заробітку.
15 жовтня 2024 року відповідачем було подано відзив на заявлені позовні вимоги. Згідно поданого відзиву на позовну заяву відповідач частково заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки обставини, на які у позовній заяві посилається позивач, не відповідають дійсності. ОСОБА_2 має не фіксований та не постійний заробіток, на його утриманні перебуває мама-пенсіонерка похилого віку - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Брат, ОСОБА_7 є солдатом Збройних Сил України, якому відповідач, також щомісяця допомагає задля наближення перемоги. На постійному утриманні ОСОБА_2 перебуває його донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка відповідно до договору між батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини постійно проживає з батьком та потребує значних витрат. Останній не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_10 , який продовжує навчання, у розмірі частини всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, адже така сума стане непосильним тягарем для відповідача, що неминуче призведе до заборгованості, яка постійно зростатиме. За вказаних обставин вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вище зазначеного просить прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити у частині призначення стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Призначити стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу).
Згідно поданої відповіді на відзив позивач з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву не погоджується оскільки доводи відповідача, викладені у відзиві, не підтверджуються доданими до нього документами. Доводи відповідача щодо перебування на його утриманні матері не підлягають урахуванню, оскільки догляд за батьками та їх утримання має бути підтверджено відповідним рішенням органу соціального захисту або місцевого самоврядування, яке має ґрунтуватися на висновку медичної комісії. Жодного такого документу відповідач не надає, а сам вік матері не може підтверджувати, що вона перебуває на утриманні сина та що взагалі потребує такого утримання. Більш того, і відповідачу і їй достовірно відомо, що його мама отримує пенсію, але при цьому продовжує офіційно працювати та в змозі сама себе повністю утримувати, про що свідчить її нещодавній відпочинок у Туреччині. Те, що помер батько відповідача, також жодним чином не впливає на його можливість надавати своєму сину матеріальну допомогу на період його навчання. Аналогічно не є підставою для визначення аліментів у меншому розмірі наявність у відповідача брата-військовослужбовця. Навпаки дана обставина свідчить про наявність у відповідача прихованих (додаткових) матеріальних ресурсів, оскільки, крім утримання своєї дочки, сплати аліментів на нашого сина, у нього є можливість ще й фінансово допомагати своєму брату. При цьому, син є курсантом військового навчального закладу та являється військовослужбовцем, оскільки вже перебуває на військовій службі, тому позиція відповідача, який за таких обставин замість того, щоб надавати допомогу синові, стверджує про здійснення ним утримання брата, є абсурдом. Також варто звернути увагу на той факт, що брат відповідача служить у лавах ЗСУ за контрактом і отримує за це кошти, передбачені чинним законодавством. Зважаючи на те, що дитина являється членом сім`ї першого ступеня споріднення, а брати і сестри відносяться до другого ступеня, буде логічним першочергове утримання дитини, навіть якщо відкинути умову причетності обох до служби в ЗСУ. Також зазначає, що протягом першого року навчання сина в університеті до досягнення ним повноліття відповідач без будь-яких заперечень сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини своїх доходів при тому, що всі інші обставини, на які він посилається у відзиві (мама, брат, дочка), уже існували і ніяким чином не перешкоджали йому сплачувати аліменти у такому розмірі. На даний час у відповідача майновий та сімейний стан не змінилися, а саме не погіршилися, тому просить стягувати аліменти у тому ж розмірі, який був раніше, і це при тому, що утримання сина не зменшується, а навпаки збільшується (нею додатково понесені витрати на придбання комп`ютерної техніки та засобів мобільного зв`язку для забезпечення потреб його навчання). За таких обставин не зрозуміло, що саме змінилося у відповідача, що на даний час він заявляє про неможливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини своїх доходів, хоча до липня 2024 року постійно їх сплачував у такому розмірі без будь-яких нарікань. Відповідач не зважає на те, що на даний час утримання сина повністю лежить на її плечах. Витрати на утримання є значними, що підтверджується доданими квитанціями. Доказів щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу відповідач не надав, а тому зобов`язаний приймати участь в утриманні сина, оскільки у зв`язку з продовженням навчання син потребує матеріальної допомоги у розмірі, не меншому, ніж до досягнення повноліття. Розмір визначених нею аліментів є помірним і може сплачуватися відповідачем, що підтверджується попередніми періодами. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Крім того, представник вказав, що документальне підтвердження судових витрат позивача буде надано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного висновку.
Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
У постанові КЦС ВС від 22.11.2023 у справі № 337/642/22 вказано, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Судом установлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 липня 2006 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 та його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (а.с.5).
Відповідно до копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 грудня 2008 року у справі №2-2255/08, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на користь ОСОБА_11 , починаючи з 04 грудня 2008 року (а.с.6, зворот).
Згідно копії витягу з Реєстру територіальної громади №2023/005874789 від 01.08.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.03.2013 (а.с.7).
Згідно довідки Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба №3/974 від 15 серпня 2024 року, курсант ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Харківському національному університеті Повітряних Сил та навчається на 1 курсі льотного факультету. Зарахований наказом начальника ХНУПС №1244 від 31.07.2023 року. Денна форма навчання (а.с.8).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08 грудня 2021 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 .
Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18 травня 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_8 та її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .
Відповідно до копії нотаріально посвідченого договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 24 травня 2023 року вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 укладено договір стосовно місця проживання, виховання та утримання їхньої спільної малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідно до якого місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька, який на час укладення цього договору проживає за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши доньку на його утриманні та вихованні.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 29 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 є власником транспортних засобів: автомобіля ВАЗ 2108, 1986 року випуску та автомобіля Skoda Octavia, 2003 року випуску.
Згідно копії довідки військової частини НОМЕР_4 Міністерства оборони України від 05 серпня 2024 року за №1070, солдат ОСОБА_7 перебуває на військовій службі (мобілізований) у військовій частині НОМЕР_4 .
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Курсант - це військовослужбовець Збройних сил України (Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України), який здобуває освітній ступінь бакалавра/магістра в вищих військових навчальних закладах. Курсант навчається за державним замовленням (бюджет).
Враховуючий той факт, що ОСОБА_3 навчається на 1 курсі льотного факультету Харківського національного університету Повітряних Сил, є курсантом та перебуває на військовій службі, то відповідно перебуває на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України.
Проте, сам факт перебування сина на повному державному утриманні не може забезпечити на належному рівні його витрати на відпочинок, духовний, розумовий та соціальний розвиток, а тому не є підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання, не працює, що в сукупності позбавляє його можливості працевлаштуватися.
Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що на його утриманні знаходяться мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є пенсіонером за віком, адже вона отримує пенсію, тобто має власний дохід. Непрацездатними за законом вважається той, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі визначається залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Проте, відповідач не надав доказів того, що отримувана пенсія є меншою за прожитковий мінімум. Крім того, доказів про надання їй матеріальної допомоги, незадовільний стан здоров`я, або про те, що ОСОБА_5 знаходиться у безпорадному стані, потребує сторонньої допомоги та додаткових коштів на її утримання, в судовому засіданні останніми не доведено.
Посилання відповідача на те, що він має не фіксований та не постійний заробіток, не приймається судом до уваги, оскільки матеріалами справи дана обставина не доведена.
Також, посилання відповідача на щомісячну допомогу брату ОСОБА_7 , який є солдатом Збройних Сил України не приймається до уваги, оскільки матеріалами справи дана обставина не доведена. Крім того, суд зазначає, що його неповнолітній син в першу чергу потребує матеріальної допомоги, оскільки саме на батьків покладається обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання.
Таким чином, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує наявність на його утриманні малолітньої дочки від іншого шлюбу, наявність роботи, наявність значної кількості нерухомого майна та боргових зобов`язань за кредитним договором, перебування повнолітнього сина Гліба під час навчання на повному державному забезпеченні, тому вважає, що з відповідача на утримання повнолітньої дитини слід стягувати аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, що забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що позивач на підставі вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за заявленою позовною вимогою у справі про стягнення аліментів, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави.Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволені частково, тобто на 50%, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 280-285, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з 01 жовтня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Суддя Наталія ФЕТІСОВА