УХВАЛА

3 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 200/4893/18

провадження № 61-11571ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора,

про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, виділ частки

майна у натурі,

ВСТАНОВИВ:

8 серпня 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодопитання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2024 року заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16, від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19, постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 25 березня 2024 року

у справі № 336/6023/20, та постановах Верховного Суду від 27 травня 2020 року

у справі № 641/9904/16, від 7 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16,

від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17, від 16 червня 2021 року

у справі № 747/306/19, від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17, від 1 грудня 2021 року у справі № 688/4007/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує, що визначення нової колегії суддів, яка розглянула справу

в апеляційному порядку є незаконним, а тому справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, оскільки згідно з положенням пункту 4 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 11 березня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 16 липня 2024 року.

Витребувати із Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 200/4893/18 за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, виділ частки майна у натурі.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції

з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська