УХВАЛА

05 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 127/7711/24

провадження № 61-13954ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткача Юрія Анатолійовича на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Вінницької міської ради, в якому просила суд:

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2008 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Встановлено юридичний факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2008 року по день смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишено за ОСОБА_1 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Вінницької міської ради задоволено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відмовлено.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у суді першої інстанції, залишено за нею.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької міської ради судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 6 272,40 грн.

18 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ткач Ю. А. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року (надійшла до суду 21 жовтня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткача Ю. А. залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України; надати докази вартості спірного майна та сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

04 листопада 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Ткача Ю. А. про усунення недоліків, уточнена редакція касаційної скарги та квитанція про сплату судового збору.

В уточненій касаційні скарзі представник заявника зазначив, що судом апеляційної інстанції не враховано позицію Верховного Суду, викладену у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про спадкування»

від 30 травня 2008 року № 7.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, Верховний Суд не може взяти до уваги посилання представника заявника на постанову Пленуму Верховного Суду України, як на підставу касаційного оскарження, оскільки таке посилання не відповідає вимогам ЦПК України.

Крім того, у заяві про усунення недоліків адвокат Ткач Ю. А. вказав, що при розрахунку сплати судового збори позивач виходив з ціни позову - вартості спірної квартири, ринкова вартість якої на момент звернення до суду з позовом, відповідно до звіту про оцінку майна, складала 297 040,00 грн. Відтак, розмір судового збору за вимогу майнового характеру при зверненні до суду касаційної інстанції складає 5 940,80 грн, а за вимогу немайнового характеру 2 422,40 грн, що разом становить 8 363,20 грн.

Однак, представником заявника не надано жодного доказу на підтвердження вартості спірного майна, а Верховний Суд позбавлений можливості перевірити звіт про оцінку майна, оскільки матеріали справи відсутні у суді касаційної інстанції.

Отже, станом на 05 листопада 2024 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду

від 24 жовтня 2024 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга

представника ОСОБА_1 - адвоката Ткача Ю. А. підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України

у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ткача Юрія Анатолійовича на постанову Вінницького апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць