Справа № 2-553/07 23.10.2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

з участю секретаря В`юнник В.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутську Харківської області заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа №2-553/07 від 09.10.2007 виданого Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, якою просить суд: 1) видати дублікат виконавчого листа №2-553/07 від 09 жовтня 2007 року на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області у справі № 2-553-2007 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття починаючи з 12 липня 2007 року його заробітку (доходу), замість втраченого виконавчого листа; 2) поновити строк для пред`явлення виконавчого листа у справі № 2-553-2007 рік до виконання.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2007 року по справі №2-553-2007 рік було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь зі ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 12 липня 2007 року.

На підставі згаданого рішення 09.10.2007 було видано виконавчий лист по справі № 2-553/07 (як зазначено у самому виконавчому листі), термін пред?явлення його до виконання у самому виконавчому листі зазначено не було. Вказаний виконавчий лист заявник надіслала до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Зміївського районного відділу юстиції Харківської області.

Крім того, одночасно рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2007 року по справі №2-554-2002 рік було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь зі ОСОБА_2 аліментів на її утримання у зв?язку з доглядом за сином, ОСОБА_3 в розмірі 400 грн., до досягнення сином трьох років, починаючи з 12 липня 2007 року.

22.10.2007 на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист № 2-553/07 по справі № 2-554-2007 рік. Згаданий виконавчий лист №2-553/07 від 22.10.2007 у справі №2-554-2007 ОСОБА_1 також було надіслано до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Зміївського районного відділу юстиції Харківської області.

20.08.2024 на адвокатський запит Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом №28964 повідомив, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-553/07 від 09 жовтня 2007 року по справі №2-553-2007 рік про стягнення на користь ОСОБА_1 зі ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 12 липня 2007 року.

Натомість було вказано, що у Відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-553/07 виданого 09 жовтня 2007 року Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 400 гривень. Зазначено, що 17 жовтня 2007 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 11 вересня 2009 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі утримання аліментів у повному обсязі.

Заявниця зауважує, що виконавчий лист № 2-553/07 у справі №2-554-2007 було видано 22.10.2007, а тому за виконавчим листом №2-553/07 виданого 09 жовтня 2007 року Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 400 гривень фізично було неможливо винести постанову про відкриття виконавчого провадження 17 жовтня 2007.

Зазначає, що 09 жовтня 2007 дійсно був виданий виконавчий лист № 2-553/07, але по справі №2-553-2007 про стягнення на користь заявниці аліментів на утримання сина, і можна беззаперечно стверджувати, що 17 жовтня 2007 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження саме з примусового виконання виконавчого листа № 2-553/07 виданого 09 жовтня 2007, але по справі № 2-553/07 про стягнення на користь заявниці аліментів на утримання сина. Вважає, що зазначене стало можливим через помилкове присвоєння ідентичних номерів виконавчим листам за рішеннями суду від однієї і тієї ж дати, щодо одного і того ж позивача та відповідача, предметом яких були майже однакові вимоги щодо стягнення аліментів.

Таким чином, виконавчий лист № 2-553/07 від 09 жовтня 2007 по справі №2-553-2007 про стягнення на користь заявниці аліментів на утримання сина було отримано Зміївським районним відділом державної виконавчої служби Зміївського районного відділу юстиції Харківської області.

Проте, вподальшому під час перенесення відомостей щодо виконавчих провадження, які перебувають в провадженні державної виконавчої служби до Автоматизованої системи виконавчих проваджень з початком функціонування останньої сталася помилка, і вподальшому в облікових даних, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження №5458137 зазначено, що воно відкрито щодо примусового виконання виконавчого листа №2-553/07 виданого 09 жовтня 2007 Краснокутським районним судом Харківської області по справі про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі 400 гривень.

З огляду на викладене, заявниця вважає, що виконавчий лист №2-553/07 від 09 жовтня 2007 по справі №2-553-2007 було втрачено не з її вини, а саме судове рішення в повному обсязі не виконано, відсутність же виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Крім іншого, заявниця зазначає, що боржник ОСОБА_2 періодично сплачував аліменти на утримання сина, що дало їй підстави вважати, що останній перераховує аліменти на її адресу, одночасно надаючи до Державної виконавчої служби копії документів, що підтверджують таку сплату, відтак, була впевнена, що законодавчо встановлений порядок сплати аліментів не порушувався та відбувався в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа №2-553-2007 від 09 жовтня 2007 по справі №2-553-2007 рік.

Заявниця зазначає, що отримання дублікату виконавчого листа необхідно їй для подальшого звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, проте, отримання довідки-розрахунку про заборгованість зі сплати аліментів можливе лише в рамках виконавчого провадження, яке відкривається на підставі виконавчого листа.

Дізнавшись про порушення свого права, заявниця почала вживати заходів, спрямованих на його відновлення, проте, з огляду на існування об`єктивних на думку заявниці причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними труднощами, зокрема, такими як систематичні повітряні тривоги, які перешкоджають заявниці звернутися до виконавчої служби для з`ясування обставин втрати оригіналу виконавчого листа, останньою було пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа для виконання. Відтак, вважає, що пропустила строк з поважних причин.

30.09.2024 та 03.10.2024 від боржника ОСОБА_2 на адресу суду надійшли заперечення та доповнення до заперечень, в яких він зазначає наступне. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 09.10.2007 по справі 2-553-2007 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь останньої на утримання спільного сина ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліментів до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання вказаного рішення стягувачом були отриманні виконавчі листи, що не заперечується нею самою у її заяві, якими остання розпорядилася на власний розсуд.

Протягом 18 років нею будь-яких заходів, які б свідчили про захист її порушених прав з приводу не виконання рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 09.10.2007 по справі 2-553-2007, стягувач не вживала, оскільки боржником добровільно виконувалися всі вимоги. Про це свідчить і той факт, що після закінчення виконання рішення суду у зв`язку з досягненням сином повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявниця будь-яких зауважень та скарг не подавала, а звернулася с позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину (справа 627/591/24). Проте, після того як боржник не погодився з рішенням суду про стягнення з нього аліментів на повнолітнього сина, та оскаржив його, остання вдалася до шахрайських заходів по повторному стягненню аліментів. ОСОБА_2 зазначає, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевіряти, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. Відсутність доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа є підставою для відмови в задоволенні заяви або подання.

Вважає, що у розглядуваному випадку будь-яких доказів саме втрати виконавчого листа виконавчою службою не надано (висновок щодо його втрати зроблено стягувачом самостійно). Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що протягом 18 років її все влаштовувало, з питань примусового виконання рішення суду вона не зверталася, скарги на дії Зміївського районного відділу державної виконавчої служби від неї не надходило, до суду з цього приводу вона теж не скаржилася.

Боржник ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров?я, втрати годувальника тощо може бути пред?явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Таким чином оскільки рішенням суду встановлено граничний термін виконання, а саме досягнення сином повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , то станом на тепер відсутні будь-які правові підстави, як для видачі дубліката виконавчого листа, так і до повторного його звернення до виконання, оскільки 12.05.2024 рішення суду припинило свою дію.

ОСОБА_2 звертає увагу суду, що під час подачі позовної заяви у справі N?627/591/24 про стягнення з боржника аліментів на користь його повнолітнього сина, останнім зазначено, що його батько ( ОСОБА_2 ) періодично сплачував аліменти відповідно до виконавчого листа від 09 жовтня 2007 року, який виданий Краснокутським районним судом по справі N?2-553/07, що вчергове свідчить про виконання ОСОБА_2 обов`язків по сплаті аліментів по виконавчому листу N?2-553/07, відтак, вимога повторно видати дублікат виконавчого листа, який виконувався, є незаконною, як безпідставним є і посилання на те, що виконавчий лист втрачено у 2007 році.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду заяви судом повідомлялася, в матеріалах справи міститься її заява до суду від 23.10.2024 з проханням розглянути заяву про видачу дублікату виконавчого листа без її участі, заяву повністю підтримує та просить її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду заяви судом повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Отже, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про видачу дубліката виконавчого листа, доходить наступного.

У судовому засіданні було встановлено, що в провадженні Краснокутського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2-553 2007 рік за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

09 жовтня 2007 року рішенням Краснокутського районного суду Харківської області позовні вимоги задоволено

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 12.07.2007 року.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Так, згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами.

Серед матеріалів доданих заявницею до заяви про видачу дублікату виконавчого листа, серед іншого наявні два виконавчих листа. Перший по справі № 2-553/07 виданий Краснокутським районним судом Харківської області від 09.10.2007 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частин всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 12 липня 2007 року і до його повноліття (а.с.14).

Другий по справі № 2-553/07 виданий Краснокутським районним судом Харківської області від 22.10.2007 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 400 грн., до трирічного віку сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 12.05.2009 року (а.с.15).

20.08.2024 на адвокатський запит Зміївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь за №28964, з якої вбачається наступне. Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості про виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа N?2-553/07 виданого 09.10.2007 року Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 12 липня 2007 року і до його повноліття. У відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа N?2-553/07 виданого 09.10.2007 року Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення аліментів зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в 400 грн. За зазначеним вище виконавчим провадженням 17.10.2007 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 11.09.2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі утримання аліментів в повному обсязі. Відповідно до п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с.17).

Так, на підставі викладеного, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання рішення, вчинення виконавчих дій в порядку вимог норм чинного законодавства, та недопущення їх порушення, заявник і звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII за приписами цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд виходить з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

З системного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує суб`єкта звернення наводити причини втрати такого. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача чи ненадання державному виконавцю дубліката виконавчого документа у разі його втрати при здійсненні виконавчого провадження унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Діючим законодавством не визначені вимоги до форми та змісту заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Разом з тим, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 р. № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа, зокрема, у таких заявах повинні бути зазначені назви сторін виконавчого провадження, викладені підстави для видачі дубліката виконавчого листа, посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або заява державного виконавця, в залежності від того хто втратив оригінал виконавчого документа. Причини втрати для вирішення цього питання не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.

Суду необхідно перевірити, чи оригінал виконавчого листа дійсно втрачено, щоб він у цей момент не перебував у виконавчому провадженні. Суд повинен запобігти ситуації, коли недобросовісний стягувач за одним судовим рішенням ініціює два виконавчі провадження - за оригіналом і дублікатом виконавчого листа.

Таким чином, суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату виконавчого листа, у тому числі і про проведення службового розслідування по факту втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення.

Суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що заявницею не надано до суду жодних належних підтверджень втрати виконавчого листа №2-553/07 від 09.10.2007 року виданого на підставі рішення Краснокутського районного суду від 09 жовтня 2007 року у справі №2-553-2007 рік за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття починаючи з 12 липня 2007 року його заробітку (доходу), замість втраченого виконавчого листа.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 76-81, 83, 260, 432 п. 17.4 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа №2-553/07 від 09.10.2007 виданого Краснокутським районним судом Харківської області про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в цей же строк з дня вручення йому копії рішення (ухвали).

Суддя: І. В. Бугаєнко