Справа № 366/2359/24
Провадження №3/366/679/24
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Гончарука О.П., за участю секретаря судового засідання Іванової І.С., розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Іванківської об`єднаної територіальної громади в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої рибному господарству,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

Керівник Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Іванківської об`єднаної територіальної громади в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Іванківської об`єднаної територіальної громади в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 67 966, 00 гривень шкоди, заподіяної рибному господарству України.

В обґрунтування вимог зазначає, що постановою по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області № 015466 від 09.12.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до розрахунків матеріальної коди до протоколу № 015466 від 09.12.2023 загальна сума заподіяної рибному господарству України становить 67 966 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024 року убачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим керівником Вишгородської окружної прокуратури, була розподілена судді Гончаруку О.П.

Після виконання частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду від 13.08.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Прокурор Вишгородської окружної прокуратури Дацько О. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій підтримав позов, розгляд справи просив провести за відсутності представника.

Представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій підтримав позов, просив розгляд справи провести за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся шляхом направлення поштової кореспонденції. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області № 015466 від 09.12.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 , 09.12.2023 о 16 год. 30 хв., на річці Тетерів в районі с.Горностайпіль Вишгородського району Київської області, в порушення правил рибальства, проводив вилов риби з криги зимовою вудкою оснащеною гачком, в місці де забороняється будь-яке рибальство упродовж всього року та виловив рибу: окунь звичайний в кількості 21 екземпляр, тарань (плітка звичайна) в кількості 1 екземпляр.

По факту вчиненого правопорушення головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибний патруль» складено протокол про адміністративне правопорушення № 015466 від 09.12.2023, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст.85 КУпАП.

Відповідно до розрахунків матеріальної коди до протоколу № 015466 від 09.12.2023 загальна сума заподіяної рибному господарству України становить 67 966 грн. 00 коп.

Шкода розрахована виходячи з такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України, виключної (морської) економічної зони України), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042, зокрема: окунь звичайний - 3 162 гривні за екземпляр, тарань (плітка звичайна) 1 564 гривні за екземпляр.

Таким чином ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за суспільно шкідливі дії, які виразились у вилові водних біоресурсів у місці де такий вилов заборонений протягом усього року.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «;Про тваринний світ», «;Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», главою 82 «Відшкодування шкоди» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

а) щодо підстав представництва прокурором держави у суді в інтересах Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області та селищної ради.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 д прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Відповідно до п. п. 3, 4, 5, 7, 8 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.09.2015 №895, Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м.Києві та Київській області відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України; здійснює контроль за дотриманням правил рибальства; здійснює контроль за дотриманням правил використання об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; складає протоколи та розглядає справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; контролює діяльність територіальних органів Держрибагентства.

Пунктом 7 зазначеного Положення передбачено, що Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони). Відповідно до ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Згідно з п.7 ч.3 ст.29, п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.

У главі 4 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексуУкраїни та Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік розподіляються між державним та місцевими бюджетами головними управліннями Державного казначейства України за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.

Враховуючи те, що правопорушення вчинено на території Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, платежі щодо відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди зараховуються на спеціальний рахунок селищної ради.

б) щодо суті спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.

Згідно з п.6.1.1. Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України до обов`язків користувачів при здійсненні промислу водних живих ресурсів належить здійснення промислу згідно з правилами, режимами рибальства та іншими вимогами законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно з ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1.6 роз`яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001№ 02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 1166, 1172 ЦК України).

Чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди завданої внаслідок незаконного вилову риби, однак, як зазначає прокурор, ні Державним агентством рибного господарства України, ні його територіальним органом - Управлінням державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області упродовж тривалого часу відповідних заходів не вжито, попри очевидність допущеного відповідачем правопорушення.

Вишгородською окружною прокуратурою 31.05.2024 року було скеровано лист на адресу Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм № 54-3097 вих. -24 від 31.05.2024 р., та Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 54-3096 вих.-24 від 31.05.2024р., якими ініційовано питання щодо вжиття заходів, спрямованих на відшкодування вказаної шкоди.

Листом № 06-31-1706 від 11.06.2024 р. Іванківська селищна рада повідомила Вишгородську окружну прокуратуру про те, що рада не зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, спричинених навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного зайняття водним добувним промислом на суму 67 966,00 грн.

Листом № 3-8.3-9/3422-24 від 06.06.2024р. Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, зазначили, що не заперечують щодо пред`явлення Вишгородською окружною прокуратурою позову про стягнення зазначених збитків, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Фактично Іванківська селищна рада та Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм були обізнані про можливе порушення інтересів держави, однак ними не вжито відповідних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Відтак, зверненню прокурора з розглядуваним позовом передувало відповідне листування з селищною радою та екологічною інспекцією, з яких вбачається, що компетентні органи були обізнані з фактом наявності необхідності захисту порушених інтересів держави, проте не здійснили самостійних заходів щодо захисту інтересів держави в суді, що свідчить про бездіяльність уповноваженого органу щодо захисту інтересів держави.

Враховуючи, що відповідне обґрунтування підстав здійснення представництва інтересів держави прокурором визначено в позові, яке судом визнано обґрунтованим, та яке цілком узгоджується із вимогами, що ставляться до питань представництва прокурором інтересів держави, суд виходить із того, що звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та Іванківської селищної ради відповідає приписам ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ч.4 ст.56 ЦПК України.

Як вбачається з розрахунку збитків (матеріальної шкоди) до протоколу № 015466 від 09.12.2023, розмір збитків, завданих рибному господарству скоєного незаконним виловом цінних риб складає 67 966,00 гривень.

З огляду на викладене, суд висновує, що керівником Вишгородської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави, доведено наявність усіх необхідних елементів цивільно-правової відповідальності. Так, позивачем доведений факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками для позивача.

З огляду на це, суд висновує, що існують підстави для задоволення позову щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної рибному господарству у розмірі 67 966, гривень.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків,завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому сплачений судовий збір у повному розмірі підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268,280-281 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Іванківської об`єднаної територіальної громади в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 23.12.1998, місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, завданої рибному господарству - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 23.12.1998, місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь держави в особі Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, шкоду, заподіяну рибному господарству України в розмірі 67 966 грн. 00 коп. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят шість грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Київської обласної прокуратури (01601 м.Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ) судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: О.П. Гончарук