Справа № 464/5188/22 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А. І.
Провадження № 22-ц/811/1843/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2022 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивував тим, що 25 липня 2019 року між ним та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір купівлі-продажу об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

Як випливає з умов даного договору він як покупець мав намір придбати у відповідачки як продавця належні йому на праві власності будинок АДРЕСА_1 до 01 листопада 2019 року.

Згідно умов Попереднього договору сторони дійшли згоди, що в підтвердження намірів щодо укладення договору купівлі-продажу та з метою часткового його виконання покупець передає продавцю грошову суму, що становить 195 000 гривень, що еквівалентно на день укладення договору 7500 доларів США.

Ним на реалізацію умов Попереднього договору 25 липня 2019 року було передано відповідачці аванс в сумі 7500 доларів США.

Відповідно до умов Попереднього договору у випадку відмови продавця від підписання договору купівлі-продажу на умовах цього договору, міни ціни продажу чи невиконання умов цього договору з вини продавця, продавець зобов`язаний повернути покупцю гарантійну суму у день відмови від укладення договору купівлі-продажу чи спливу терміну, передбаченого в п.2 цього договору.

Разом з тим, станом на день звернення з позовом, основний договір купівлі-продажу не укладено та суму авансу відповідачем не повернуто.

У зв`язку з невиконанням умов попереднього договору від 25 липня 2019 року ним на адресу відповідачки 18 грудня 2022 року була направлена претензія, яка була залишена останньою без задоволення.

Позивач зазначав, що передана ним грошова сума в загальному розмірі 7500 доларів США є авансом, який підлягає поверненню.

З врахуванням зазначених обставин, позивач на підставі ст.ст.526, 615, 635 ЦК України просив:

стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти, передані в якості авансу у розмірі 7500 доларів США, сплачені за попереднім договором купівлі-продажу об`єкта від 25 липня 2019 року та судові витрати.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 195 000,00 грн, сплачений судовий збір у сумі 992,40 грн, а всього 195 992 (сто дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 957 (дев`ятсот п`ятдесят сім) грн 60 коп.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідачка ніколи не ухилялася та не ухиляється від укладення договору купівлі продажу будинку з позивачем.

Навпаки договір купівлі-продажу був не укладений з вини покупця, оскільки саме він ухилився від укладення договору купівлі-продажу.

На виконання умов договору та підтвердження дійсних намірів щодо продажу майна відповідачка передала позивачеві в користування об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 53,00 кв.м., передала позивачу ключі від будинку та забезпечила йому безперешкодний доступ до будинку, прибудинкової території, допоміжних (господарських) приміщень.

Позивач ОСОБА_3 після підписання Договору від 25 липня 2019 року користувався будинком, проживав в ньому та в подальшому передав його в користування своїм родичам.

Родичі позивача (четверо осіб) без реєстрації проживали в будинку з липня 2019 року до липня 2020 року, користувалися послугами, однак не здійснювали оплату електроенергії, внаслідок чого виникла значна заборгованість.

Також родичі позивача завдали будинку значної шкоди, пошкодили меблі, вікна, знищили запаси дров, а на кінець допустили пожежу внаслідок чого згоріло приміщення літньої кухні.

У період 2019 2020 років вона неодноразово спілкувалася з позивачем щодо укладення договору купівлі-продажу, однак останній став уникати її посилаючись на зайнятість, обіцяв укласти договір пізніше.

Вона виготовила усі необхідні документи і 10 липня 2020 року знову звернулася із письмовою заявою до позивача з приводу укладення договору купівлі-продажу, яка була проігнорована останнім.

Тому саме з вини позивача не було укладено договір купівлі продажу.

Договором від 25 липня 2019 року передбачено, що у випадку відмови чи ухилення Покупця від підписання договору на умовах цього договору, покупець несе відповідальність перед продавцем у розмірі гарантійної суми, яка залишається у Продавця та повернення якої Покупець не має права вимагати.

Відповідно до умов договору вказаний гарантійний платіж є саме завдатком та був сплачений в рахунок виконання умов Договору.

Просить рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги підлягає до задоволення, а рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що укладений між сторонами договір від 25 липня 2019 року є нікчемним, спірні правовідносини між сторонами не є договірними, а відтак заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги повинні вирішуватися відповідно до положень статті 1212 ЦК України та підлягають відшкодуванню в сумі 195 000 гривень.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору від 25 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець) у простій письмовій формі, сторони домовилися, що Продавець продає Покупцеві квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить продавцю на підставі заповіту по свідоцтву № НОМЕР_1 від 30 листопада 1999, за суму 390 000,00 грн (15 000,00 доларів США). Укладення основного договору купівлі-продажу об`єкту і його реєстрація на нового власника майна проводиться державним реєстратором повинні відбутися до 01 листопада 2019 за адресою: АДРЕСА_4 (розділ Предмет договору.).

Сторони дійшли згоди, що в підтвердження намірів щодо укладення Договору купівлі-продажу та з метою часткового його виконання Покупець передає Продавцю в рахунок належного платежу, зазначеного в п. 1 цього договору, грошову суму, що становить 195 000,00 грн (7 500,00 доларів США).

Ця сума передається Покупцем Продавцю в момент підписання цього Договору. Цей договір є попереднім договором купівлі-продажу і вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту укладення основного Договору купівлі-продажу (розділ Інші умови) (а.с.7-8).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 листопада 2019 року, зареєстрованого у реєстрі за №1416, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 листопада 2019, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці Вибранівської сільської ради.

Право приватної власності на житловий будинок за ОСОБА_1 зареєстровано 14 листопада 2019 (а.с.60, 61, 137).

Довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради від 20 січня 2020 року встановлено, що всі будівлі по АДРЕСА_1 розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.64).

За змістом витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 23 січня 2020 земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:1020, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд перебувала у комунальній власності (а.с.61-63).

Також встановлено, що на виконання умов попереднього договору (після 25 липня 2019 року) ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 у користування об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ключі від будинку та забезпечила безперешкодний доступ до будинку, прибудинкової території, допоміжних (господарських) приміщень.

ОСОБА_3 безпосередньо після підписання договору від 25 липня 2019 року користувався будинком, проживав у ньому та в подальшому передав його в користування своїм родичам.

Родичі позивача четверо осіб без реєстрації проживали в будинку, який налажить на праві власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 більше року (з липня 2019 року до липня 2020 року).

Невідомі особи (родичі позивача), проживаючи в будинку протягом року користувалися комунальними послугами, закрема електроенергією, однак не здійснювали плату спожитої електроенергії, внаслідок чого виникла значна заборгованість.

Крім цього, за час проживання вказаних осіб в будинку ОСОБА_1 родичі ОСОБА_3 завдали значної шкоди будинку, пошкодили меблі, вікна, також знищили запас дров та інші господарські знаряддя, і допустили пожежу внаслідок якої згоріло приміщення літньої кухні, яке знаходилось на одному господарському дворі.

Вказане підтверджується:

актом обстеження житлово-побутових та матеріальних умов заявника від 11 липня 2020 по АДРЕСА_1 із серпня 2019 року фактично проживають без реєстрації четверо осіб, які є родичами ОСОБА_3 . Земельна ділянка біля будинку не прибирається і не обкошується. До Вибранівського старостату надійшов лист ЦОК №10 ТОВ «Львівенергозбут» від 25 травня 2020 року про наявність заборгованості за вказаним господарством (а.с.66).

актом про пожежу від 12 жовтня 2020, звітом про причини виникнення пожежі від 13 жовтня 2020 та листом Стрийського ГУ ГУ ДСНС України у Львівській області від 02.05.2023 у результаті пожежі, яка виникла у господарській будівлі ОСОБА_1 у с. Чижичі 10 жовтня 2020р, знищено покриття та перекриття на площі 8 м.кв., речі домашнього вжитку на площі 4 м.кв. та пошкоджено покриття на площі 6 м.кв. Ймовірна причина пожежі: необережне поводження з вогнем невстановленою особою (а.с.97, 98-99, 100-101).

Окрім того, факт проживання відповідача та його родичів у вказаному будинку підтверджується відповіддю Жидачівського відділення поліції Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 20 липня 2020 року №3200/60/01-2020.

Також факт заподіяння збитків господарству ОСОБА_1 підтвердили в суді перешої інстанції свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Жодних збитків спричинених ОСОБА_1 ОСОБА_3 та його родичами не відшкодовано.

10 липня 2020 ОСОБА_1 оформила заяву попередження, адресовану ОСОБА_3 , зареєстровану у реєстрі за №27, про залишення у неї завдатку, наданого останнім, через неукладення з його вини договору купівлі-продажу та звільнення ним будинку (а.с.65).

ОСОБА_3 не виходив на контакт з ОСОБА_1 , часто перебував за кордоном, уникав зустрічей з приводу укладення договору купівлі-продажу будинку чи відшкодування заподіяних збитків і 18 жовтня 2022 року надіслав притензію ОСОБА_1 , про повернення у триденний термін з дня отримання цієї претензійної вимоги суми коштів 7 500,00 доларів США (а.с.9-10).

Таким чином відповідачка ОСОБА_1 ніколи не ухилялася від укладення договору купівлі-продажу будинку, про що остання підтвердила в суді апеляційної інстанції, натомість дії ОСОБА_3 свідчать про те, що після того як він та його родичі прожили в будинку рік часу і знищили його, останній відмовився укладати договір купівлі-продажу вимагаючи повернення завдатку.

Згідно із ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За змістом ч.1 ст.571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Відповідно до умов договору від 25 липня 2019 року вказаний гарантійний платіж 7500 доларів США, що еквівалентно на той час 195000 гривень є саме завдатком та був сплачений в рахунок виконання умов договору.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка ухилялась чи відмовлялась від укладення договору купівлі-продажу.

Відповідачка ОСОБА_1 діяла добросовісно, передала житло у користування позивача, в якому останній проживав тривалий час з родиною, неодноразово зверталася щодо укладення договору купівлі-продажу.

Натомість поведінка позивача ОСОБА_3 була недобросовісною, саме він ухилився від укладення основного договору купівлі-продажу.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3 є необгрунтованими, безпідставними та не підлягають до задоволення.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.

З врахуванням наведеного,Ж апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до задоволення рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 рокускасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за попереднім договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1400 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови виготовлено 01 листопада 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.