Справа № 755/107/24
Провадження №2/755/185/24
"07" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого судді - Хромової О.О.
при секретарі - Мартюк К.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 40 311,00 грн, що складаються із заборгованості за кредитним договором від 15 червня 2021 року
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 674803980.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, на підставі додаткової угоди від 31 грудня 2020 року № 26, право грошової вимоги за кредитним договором від 15 червня 2021 року № 674803980, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Таліон Плюс»
10 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 15 червня 2021 року № 674803980, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Позивач зазначає, що набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 червня 2021 року № 674803980 в розмірі 19 066,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками - 9 066,00 грн.
19 квітня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого та реєстру боржників від 19 квітня 2022 року право грошової вимоги за кредитним договором 24 липня 2021 року
Додатково наголошує, що всі нарахування заборгованості за кредитним договором від
15 червня 2021 року № 674803980, за кредитним договором від 24 липня 2021 року
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про згоду на ухвалення заочного рішення.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня
2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір № 674803980 (далі - Договір від 15 червня 2021 року
№ 674803980), згідно з яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності, платності кредит в розмірі 10 000,00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Строк кредитування - 84 дні (пункт 1.2 Договору від 15 червня 2021 року № 674803980). Процентна ставка (Дисконтна) - 251,85 % річних, що становить 0,69 % за день від суми кредиту за час користування ним, застосовується за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного в графіку платежів за цим договором. У випадку прострочення будь-якого з платежів нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовується і до моменту погашення простроченої заборгованості застосовується Базова процентна ставка у розмірі
474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним (пункт
1.4, 1.5, 1.6 договору від 15 червня 2021 року № 674803980).
За умови застосування до відносин між сторонами Базової процентної ставки, загальні витрати за кредитом складають - 6 388,76 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту складає - 16 388,76 грн
Договір від 15 червня 2021 року № 674803980, паспорт споживчого кредиту продукту «Комфорт» до Договору від 15 червня 2021 року № 674803980, а також Графік платежів, що становить додаток № 1 до Договору від 15 червня 2021 року № 674803980 підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить розділ Реквізити сторін.
25 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду до Договору від 15 червня 2021 року № 674803980, згідно якої, у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, сторони дійшли згоди продовжити продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу на 8 (вісім) днів. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом.
08 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду до Договору від 15 червня 2021 року № 674803980, згідно якої у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, сторони дійшли згоди продовжити продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу на 14 (чотирнадцять) днів. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом.
22 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду до Договору від 15 червня 2021 року № 674803980, згідно якої у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, сторони дійшли згоди продовжити продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу на 14 (чотирнадцять) днів. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом.
06 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду до Договору від 15 червня 2021 року № 674803980, згідно якої у зв`язку із неможливістю виконання позичальником умов договору та на підставі звернення позичальника, сторони дійшли згоди продовжити продовжити загальний строк, на який був наданий кредит за договором, та строк оплати наступного чергового платежу на 14 (чотирнадцять) днів. На дату укладання цієї додаткової угоди позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 15 червня 2021 року № 674803980 станом на 21 жовтня 2022 року (до 30 листопада 2023 року розрахунок не змінено) загальна сума заборгованості ОСОБА_1 становить 19 066,00 грн, з яких: 10 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 9 066,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Як встановлено судом, договір від 15 червня 2021 року № 674803980 та додаткові угоди до нього укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог статті
12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідачем не спростовано факту укладення договору від 15 червня 2021 року № 674803980.
Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 24 липня 2021 року
8 215,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Із дослідженого судом договору про надання фінансового кредиту від 26 травня 2021 року
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26 травня 2021 року
12 вказаного Закону, а саме: з боку позивача за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки позивача, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку відповідача за допомогою одноразового ідентифікатору та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
За нормою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно із статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Однак, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від
23 вересня 2015 року у справі № 6-979ц15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
З матеріалів справи судом також встановлено таке.
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до Договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 у новій редакції. Відповідно до пункту 2.1. договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 у редакції від 31 грудня 2020 року, Клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених договором. Наявне право вимоги переходить від клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Прав вимоги до Боржників у повному обсязі за відповідним реєстром прав вимоги (пункт 4.1. договору факторингу).
Однак, судом встановлено, що до вказаного договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 у редакції від 31 грудня 2020 року не додано відповідного реєстру прав вимоги чи витягу з такого реєстру, що позбавляє суд можливості встановити факт переходу до ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором від 15 червня 2021 року
№ 674803980.
Надалі ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20 жовтня 2022 року уклали Договір факторингу № 20102022 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених договором (пункт 2.1). Право вимоги переходить від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього Договору.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу від 20 жовтня
2022 року № 20102022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 674803980 в сумі 19 066,00 грн з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10 000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 9 066,00 грн.
Однак, суд враховує відсутність доказів переходу від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від
15 червня 2021 року № 674803980.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту переходу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 червня 2021 року № 674803980, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Також, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».
Стосовно договору про надання фінансового кредиту від 24 липня 2021 року
19 квітня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладеного договір факторингу № 19042022-Є, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за договором від 24 липня
19 квітня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також підписано акт прийому-передачі реєстру боржників від 19 квітня 2022 року за договором факторингу від 19 квітня 2021 року № 19042022-Є.
Разом із тим, матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором позики, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».
26 травня 2021 року ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 29122021 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Інвеструм» за плату, а ТОВ «ФК «Інвеструм» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.1 договору).
29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також підписано акт прийому-передачі реєстру боржників від 29 грудня 2021 року за договором факторингу від 29 грудня 2021 року № 29122021.
Також матеріали справи не містять повідомлення боржника ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за договором, передачу персональних даних боржника та надання йому інформації про фактора, що обумовлено частиною першою статті 18 Закону України «Про споживче кредитування».
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивач вказує, що на виконання договору від 15 червня 2021 року № 674803980 ТОВ «ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»» надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі
10 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 15 червня 2021 року про переказ коштів згідно договору.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань згідно договору утворилася заборгованість у сумі 19 066,00 грн, з яких: з яких:
10 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 9 066,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Однак, суд враховує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту переходу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 15 червня 2021 року № 674803980, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
У зв`язку із вказаним вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором від 15 червня
2021 року № 674803980 у розмірі 19 066,00 грн задоволенню не підлягає.
На виконання договору про надання фінансового кредиту від 24 липня 2021 року
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань згідно договору утворилася заборгованість у сумі 11 315,00 грн, з яких: 3 100,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 8 215,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Однак, згідно умов договору про надання фінансового кредиту від 24 липня 2021 року
Відповідно до пункту 2.4 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
За наведених обставин, враховуючи умови кредитного договору, слід дійти висновку, що позичальник мав сплачувати позикодавцеві відсотки у розмірі 77,50 грн (2,5% від суми кредиту) кожного дня з дати його отримання 24 липня 2021 року до дати повернення грошових коштів
(08 серпня 2021 року) таким чином, сума грошових коштів за відсотками яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 1 240,00 грн.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань згідно договору утворилася заборгованість у сумі 9 930,00 грн, з яких: 3 000,00 грн - залишок заборгованості за основним боргом, 6 930,00 грн - залишок заборгованості за відсотками.
Однак, згідно умов договору про надання фінансового кредиту від 26 травня 2021 року
При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 12 червня 2021 року відповідач сплатила суму у розмірі 567,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання.
При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 12 червня 2021 року відповідач сплатила суму у розмірі 1 050,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання.
При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 07 липня 2021 року відповідач сплатила суму у розмірі 1 050,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання.
7 днів, тобто до 27 липня 2021 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта за кредитом становить 4 452,00 грн.
При цьому, зі змісту заявки вбачається, що станом на 21 липня 2021 року відповідач сплатила суму у розмірі 567,00 грн необхідну для відстрочення виконання зобов`язання.
За наведених обставин, враховуючи умови кредитного договору, слід дійти висновку, що позичальник мав сплачувати позикодавцеві відсотки у розмірі 66,00 грн (2,20 % від суми кредиту) кожного дня з дати отримання позики 26 травня 2021 року до дати повернення грошових коштів таким чином, сума грошових коштів за відсотками яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 4 452,00 грн.
При цьому, слід звернути увагу, що відповідачем, в рахунок погашення заборгованості було сплачено на рахунок позивача суму грошових коштів у розмірі 3 234,00 грн (567,00 грн + 1 050,00 грн + 1 050,00 грн + 567,00 грн), що підтверджується погодженими ТОВ «ФК «Інвеструм» заявками на відстрочення виконання зобов`язання.
(1452,00 грн (розмір відсотків які відповідач мав сплатити за договором) - 3 234,00 грн (сплачені грошові кошти в рахунок погашення заборгованості).
Тобто, решта сплачених відповідачем грошових коштів підлягає зарахуванню на повернення суми кредиту. Таким чином, сума кредиту, що підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» становить 1 218,00 грн.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами, вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.
Відповідно до статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частинами першою, шостою, сьомою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами другою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, надав докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Більше того, у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив розглянути справу у його відсутність, просив ухвалити заочне рішення, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Як убачається з матеріалів справи, за договором від 15 червня 2021 року № 674803980, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт переходу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від
15 червня 2021 року № 674803980, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
У зв`язку із вказаним вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором від 15 червня
2021 року № 674803980 у розмірі 19 066,00 грн задоволенню не підлягає.
Стосовно договору про надання фінансового кредиту (індивідуальна частина договору) від
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню 5 558,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із статтею 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.
Судові витрати, а саме витрати на оплату судового збору, підтверджено платіжною інструкцією від 05 грудня 2023 року про оплату судового збору на суму 2 684,00 грн.
Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору у сумі 370,07 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 512, 514, 526, 549, 610, 611, 615, 629, 1054, 1081, 1082 ЦК України, статтями 12, 13, 49, 81, 89 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 370,07 грн (триста сімдесят гривень 07 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду виготовлено 07 жовтня 2024 року.
Суддя О.О. Хромова