Справа №278/1009/18
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

19 лютого 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши заяву подану адвокатом Косигіним Сергієм Вікторовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 про вирішення питання про розподіл судових витрат у цивільній справі № 278/1009/18, -

ВСТАНОВИВ:

До Житомирського районного суду Житомирської області в порядку цивільного судочинства надійшла вище вказана позовна заява, ймовірно, про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали заяви прийшов до наступного

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).

Отже, за формою і змістом заява не відповідає вимогам ст. 270 ЦПК України, відтак суд вважає за доцільне у даному випадку застосувати положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно якої, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже порушені право та/чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам, повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, для усунення недоліків заяви заявнику належить уточнити вимоги, оскільки такі викладені не зрозуміло для суду, а саме: є не зрозумілою суть заяви, у тому числі, яка сума, з яких саме витрат, з кого та на користь кого і на підставі чого слід стягнути такі витрати.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаних вище вимог закону заява про ухвалення додаткового судового рішення не містить відомостей щодо імені (прізвище, ім`я та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти інших учасників справи.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із поданої заявником заяви, до неї також не додано копію заяви (клопотання) з доданими до неї документами для направлення іншим сторонам.

Разом з тим, представником відповідача до матеріалів справи долучено квитанцію № 594013 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Однак, суд не бере до уваги зазначений доказ відправки, оскільки відправником документів є ОСОБА_2 і отримувачем таких документів є ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. А тому, заявнику необхідно надати копію вказаної заяви (клопотання) з додатками для всіх сторін.

Таким чином, для надіслання судом іншим учасникам справи копії заяви про ухвалення додаткового рішення та додатків до неї, заявник повинен надати суду заяву та копії всіх документів, що додаються до неї для інших учасників справи або ж квитанцію та опис оператора поштового зв`язку як доказ відправки заяви та копії всіх документів, що додаються до неї іншим учасникам справи.

Враховуючи те, що заявник не позбавлений можливості усунути викладені зауваження, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає вірним залишити заяву без руху і надати заявнику строк для виправлення зазначених недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву подану адвокатом Косигіним Сергієм Вікторовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 про вирішення питання про розподіл судових витрат у цивільній справі № 278/1009/18, залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Дубовік