Провадження №: 2/336/2881/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу місті Києва Мельник Роман Іванович, Акціонерне товариство «Дельта Банк», про захист прав споживача фінансових послуг шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

В позові зазначено, що 17.07.2013 року між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір. В подальшому між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений договір про відступлення прав вимоги, за яким всі права та обов`язки кредитодавця за укладеним кредитним договором від 17.07.2023 року перейшли до ТОВ «Росвен Інвест Україна». 26.03.2024 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» було змінено назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС».

01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 17144 про стягнення на користь стягувача ТОВ «Росвен Інвест Україна» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 17.07.2013 року в загальному розмірі 22031,17 грн. В подальшому в рамках ВП № 64450613 було накладено арешт на майно боржника, заблокована можливість отримання заробітної плати, звернуто стягнення на заробітну плату.

Посилаючись за ЗУ «Про Нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року № 1172, вважає, що виконавчий напис № 17144, вчинений 01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором від 17.07.2013 року № 01120/02797ВССА в загальному розмірі 22031,17 грн. таким що не підлягає виконанню. Крім того просить та здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2024 року звільнено позивача від сплати судового збору. Відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу та третім особам направлено копію позовної заяви та ухвалу суду про відкриття провадження в справі.

Документи, направлені на адресу приватного нотаріуса Горай О.С. повернулися із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації учасниками справ своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідач у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч.8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 17.07.2013 року між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк» у письмовій формі було укладено договір.

В подальшому між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений договір про відступлення прав вимоги, за яким всі права та обов`язки кредитодавця за укладеним кредитним договором від 17.07.2023 року перейшли до ТОВ «Росвен Інвест Україна». 26.03.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС».

01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 17144 про стягнення на користь стягувача ТОВ «Росвен Інвест Україна» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 17.07.2013 року в загальному розмірі 22031,17 грн.

В подальшому в рамках ВП № 64450613 було накладено арешт на майно боржника, заблокована можливість отримання заробітної плати, звернуто стягнення на заробітну плату.

Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

За змістом пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Суд при вирішенні спору враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд вказаної ухвали ВАСУ, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку такими положеннями: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 01.02.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Матеріали справи не містять доказів щодо вручення позивачу претензії кредитора та вимоги про повернення заборгованості за договором позики, а нотаріус не перевірив наявність доказів отримання вказаної претензії, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису.

Суд вважає, що в даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги в цій частині мають бути задоволені в повному обсязі.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

В письмовому клопотанні від 27.08.2024 року позивач зазначила, що з метою отримання правової допомоги уклала з адвокатом Уткіним О.Є. Договір № 12 про надання правової допомоги від 12.06.2024 року, також оформила з адвокатом Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 23.08.2024 року та оплатила за послуги адвоката 3400 грн., що підтверджено квитанцією банка на переказ готівки № 87329 від 21.08.2024 року. Вказану суму судових витрат на оплату правничої допомоги позивач просила стягнути з відповідача на її користь. Також просила стягнути з відповідача на її користь інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, оплачені нею поштові відправлення, якими вона надсилала сторонами копії заяв в загальній сумі 120 грн., що підтверджено відповідними фіскальними чеками. В загальній сумі судові витрати складають 3520 грн.

Згідно вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Зі змісту частини 2 статті 137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд з огляду на наявні в матеріалах справи докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, враховуючи, що відповідачем не заявлено клопотання щодо зменшення судових витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

На думку суду понесені позивачем витрати на оплату поштових відправлень (копій заяв) учасникам справи охоплюються поняттям судові витрати «пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду», встановленим у п. 4) статті 133 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрачені нею кошти на відправлення поштою копій заяв учасникам справи в сумі 120 грн.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки позивач в силу статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 265, 273, 279, 352-354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу місті Києва Мельник Роман Іванович, Акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживача фінансових послуг шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17144, вчинений 01.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором від 17.07.2013 року № 01120/02797ВССА в загальному розмірі 22031,17 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3400 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, сумі 120 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ТОВ «СВЕА ФІНАНС», правонаступник ТОВ «Росвен Інвест України», знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вацлава Гавели, буд.6; ЭДРПОУ 37616221.

Треті особи:

- Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Велика Беричівська, буд.35.

- Приватний виконавець виконавчого округу місті Києва Мельник Роман Іванович, знаходиться за адресою: м. Київ, вул.Старосільська, буд.1, оф. 10.

- АТ «Дельта Банк», знаходиться за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, буд.38; .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

06.11.24