УХВАЛА

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 760/5435/14-ц

провадження № 61-1707ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Терещенко Людмили Вячеславівни, на постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Терещенко Л. В., на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 20 грудня 2016 року, постанову Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року.

Також, відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України, касаційна скарга містила заперечення на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року про роз`єднання позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про визнання недійсними пункту кредитного договору, зазначений зустрічний позову виділено в самостійне провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 13 лютого 2024 року визнано наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Терещенко Л. В., підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень; уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження судових рішень, кожного окремо, відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, із зазначенням належного викладу прохальної частини скарги.

У лютому 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 13 лютого 2024 року, зокрема подана уточнена касаційна скарга, в якій заявниця визначила межі касаційного оскарження, а саме - постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року із зазначенням підстав касаційного оскарження вказаного судового рішення.

Також в уточненій касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року.

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд констатував, що клопотання про поновлення пропущеного строку не містить аргументів, підтверджених доказами, про неможливість отримання постанови апеляційного суду від 15 листопада 2023 року раніше - до 15 січня 2024 року, тобто ураховуючи тривалий час, який сплив з дня ухвалення постанови апеляційного суду (15 листопада 2023 року), до дня подання касаційної скарги (01 лютого 2024 року) - понад два місяці, вказане клопотання має обґрунтовуватися перешкодами неможливості отримання судового рішення у межах розумного строку з дня його ухвалення, наприклад, діями суду, який не направив учаснику справи копії судового рішення, або іншими об`єктивними обставинами, підтвердженими доказами.

Усуваючи недоліки касаційної скарги, заявниця повторно наголошує, що пропущений нею строк підлягає поновленню, оскільки постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року її представник отримала 15 січня 2024 року, додатково зазначила, що про вказане судове рішення заявниця дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень 20 грудня 2023 року та 21 грудня 2023 року звернулася через систему «Електронний суд» із заявою про видачу копії судового рішення, проте станом на день подання касаційної скарги копію постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 та її представник не отримали.

Проте, усуваючи недоліки касаційної скарги заявниця не підтверджує доказами перешкоди неможливості отримання судового рішення у межах розумного строку з дня його ухвалення, при цьому Верховний Суд відхиляє доводи про ознайомлення із оскаржуваною постановою апеляційної інстанції на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки зазначене без наведення інших об`єктивних обставин, підтверджених доказами, не є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку.

Зазначене посилання може бути враховано Верховним Судом, проте у сукупності з іншими об`єктивними обставинами, які зумовили пропуск процесуального строку. У будь-якому випадку дата оприлюднення судового рішення на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень не свідчить про неможливість отримання учасником справи копії оскаржуваного судового рішення у паперовому вигляді раніше від дати його оприлюднення.

Довід клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення про неотримання на день подання касаційної скарги (01 лютого 2024 року) копії постанови Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року суперечить доводу про отримання представником вказаного судового рішення 15 січня 2024 року.

Посилання на заяву з вимогою про отримання заявницею копії оскаржуваного судового рішення, направленої через систему «Електронний суд» 21 грудня 2023 року є недостатнім на підтвердження поважності причин пропуску процесуального строку, оскільки така заява подана до суду більше ніж через місяць після ухвалення судового рішення 15 листопада 2023 року, а саме судове рішення відповідно до вказаної заяви, отримано майже через місяць після подання такої заяви. Тобто заявницею необґрунтовано та не підтверджено доказами допущення тривалого проміжку часу між її процесуальними діями з метою отримання копії оскаржуваного судового рішення. Інших обставин заявницею не наведено та доказами не підтверджено.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 13 лютого 2024 року про залишення касаційної скарги без руху заявницею виконано частково, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявниці.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Терещенко Людмили Вячеславівни, на постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року вважати неподаною і повернути заявниці.

Заявниці та іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара