Справа № 457/203/24
провадження №2/457/95/24
УХВАЛА

04 червня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Грицьківа В.Т.,

секретаря Ринди О.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Трускавці в залі суду цивільну справу в режимі відеоконфереції за позовом ТзОВ «Порше Лізинг Україна» (представник позивача адвокат Чередніченко М.М.) до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності.,-

за участю:

представника позивача Чередніченка М.М.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ТзОВ «Порше Лізинг Україна» (представник позивача адвокат Чередніченко М.М.) до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна із чужого володіння та визнання права власності.

14.03.2024 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі з підстав того, що станом на день звернення з даним клопотанням він проходить службу у лавах Збройних сил України, а тому не має можливості взяти участь у судовому засіданні . Пояснення, клопотання та інші заяви по справі бажає надавати безпосередньо у судовому засіданні, тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, просить зупинити провадження в справі.

14.03.2024 року в системі «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з підстав перебування ОСОБА_1 на службі у лавах Збройних сил України.

21.05.2024 року в системі «Електронний суд» від представника позивача надійшло заперечення проти зупинення провадження по справі. Дане заперечення мотивоване тим, що клопотання про зупинення провадження по справі не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року по справі № 462/4070/23 зазначив наступне:

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Наразі судова практика формується таким чином, що особі, яка перебуває у складі Збройних Сил України необхідно довести: 1) що військова частина переведена на воєнний стан; 2) що відповідач перебуває у зоні бойових дій.

Наприклад, ухвала від 08 травня 2024 року по справі № 354/1493/23, постанова від 05 грудня 2023 року по справі № 932/10560/21, ухвала від 15 травня 2024 року по справі № 174/421/24 і багато інших.

Відповідачем не надано доказів, що військова частина, в якій він проходить службу, переведена на воєнний стан або відповідач перебуває у зоні бойових дій.

Відповідач не позбавлений (за бажанням) брати участь в засіданні в режимі відеоконференції.

Права відповідача у випадку продовження розгляду справи порушені не будуть, оскільки він бере участь через представника.

Натомість, факт зупинення провадження значно порушить права позивача, оскільки в період зупинення провадження, відповідач та треті особи будуть користуватись транспортним засобом, який без правових підстав вибув із володіння позивача.

Позивач наполягає на тому, що транспортний засіб перереєстровано на відповідача саме з тією метою, щоб перешкодити його витребуванню із фактичного користування третіх осіб

Відповідно до частини 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Наразі, на переконання Позивача, міркування відповідача та третіх осіб, зводиться до того, щоб продовжувати користуватися транспортним засобом невизначений строк, доки провадження буде зупинено, що не відповідає завданню цивільного судочинства.

В підговчому засідання 04.06.2024 представник позивача підтримав раніше подане ним заперечення, просив відмовити відповідачу в задоволенні клопотанні про зупинення провадження.

В підготовче засідання 04.06.2024 відповідач не з`явився, однак від нього на електронну пошту суду надійшла заява в якій зазначив, що просить зупинити провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Заслухавши представника позивача з приводу заявленого клопотання, дослідивши представленні на його обгрунтування докази, суд приходить до наступного:

Відповідно до положень пункту 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Частиною 2 ст. 251 ЦПК України передбачено, що з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, зокрема, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до тепер.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 65/2022 в Україні оголошено загальну мобілізацію.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, в тому числі військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженимУказом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

За змістом п. 10 Положення військовослужбовці можуть бути направлені для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - інші військові формування) з виключенням їх зі списків особового складу Збройних Сил України, а військовослужбовці інших військових формувань можуть бути прийняті до Збройних Сил України із зарахуванням їх до списків особового складу Збройних Сил України.

Аналіз вказаних вище правових норм дає підстави зробити висновок про те, що відносини проходження військової служби військовослужбовцями оформлюєються письмовими наказами по особовому складу.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 359/7297/22 (провадження № 61-7893св23) зроблено висновок, що: «відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.03.2023 у справі № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22) сформулювано позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України матеріали справи мають містити достовірні докази на підтвердження того, що відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, зокрема відповідачем має бути надано наказ по особовому складу.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьою статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 3/2922 від 19.03.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний та відправлений на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відповіді ВЧ НОМЕР_1 за № 2930 від 08.05.2024, то згідно витягу із наказу № 100 від 15.04.2022, старший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації в вч НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 з 15.04.2022 року по теперішній час.

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів того, що військова частина, в якій він проходить службу, с переведена на воєнний стан і на сьогодні бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації на території України, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання відповідача та представника відповідача від 14.03.2024, а також заява відповідача від 04.06.2024 року задоволенню не підлягають. Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідач не позбавлений та має право звертатися до суду з письмовими заявами, клопотаннями щодо питань, які стосуються предмету спору, так само, брати участь в судовому засіданні особисто в режимі відеоконференції або через свого представника.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, п.2ч.1ст.251, ст.253, ст.ст.258-261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_4 від 14.03.2024, а також заява відповідача ОСОБА_1 від 04.06.2024 року про зупинення провадження у справі - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Т. Грицьків