Провадження № 2/712/850/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , третьої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_2

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими приміщеннями, що за адресою: АДРЕСА_1 , після ОСОБА_4 .

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що позивач є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, що складається з 49/100 частки у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , та земельної ділянки з кадастровим номером 711013600:04:031:0077, на якій розташований зазначений будинок.

Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до Другої черкаської державної нотаріальної контори.

Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0433 га, кадастровий номер 711013600:04:031:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Перкалюка С.В. відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 49/100 частки у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2016 здійснено поділ цього будинку та припинено спільну часткову власність.

Припинення права часткової власності за рішенням суду позбавляє позивача можливості оформити правовстановлюючі документи на колишню частку у майні померлої матері. Натомість, не вирішення судом у справі №712/3438/16ц питання про належне померлій майно в порядку поділу, позбавляє позивача можливості оформлення права власності на нього з виділенням в одиницю.

Позивач просить визнати за ним право власності майно, що належало його померлій матері, тому звернувся до суду з цим позовом.

Короткий зміст позицій відповідача та третьої особи

Представник відповідача Черкаської міської ради до судового засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву не надала.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог.

Заяви та клопотання сторін

Позивачем було заявлено клопотання про витребування доказів.

25.10.2024 представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача у відпустці, у задоволенні якого судом відмовлено, оскільки до клопотання не надано доказів перебування представника позивача у відпустці, дата судового засідання у цій справі узгоджувалась з представниками сторін у попередньому судовому засіданні, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Також суд зазначає, що представництво юридичних осіб не обмежується певним колом представників.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А. від 21 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А. від 30 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано докази.

Згідно Розпорядження в.о. керівника апарату Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.04.2024 № 181 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024 обрано суддю Стеценко О.С.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Стеценко О.С. від 29 квітня 2024 року справу прийнято до провадження судді Стеценко О.С., призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Стеценко О.С. від 25 червня 2024 року залучено ОСОБА_2 до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 83 років, місце смерті: Україна, Черкаська область, місто Черкаси.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.07.2023 вих. № 1307/02-31 вбачається, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 49/100 частки у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №41403о від 23.03.2023 станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 було зареєстроване: за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.12.1989 №2-8924, 49/100 частки; за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.05.2008 №4251, та рішення Соснівського районного суду від 12.10.2010, 51/100 частки.

З указаної довідки також вбачається, що на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2016, справа №712/3438/16ц, видано наказ №1821-а від 18.07.2016 «Про присвоєння та зміну нумерації», згідно якого заведена окрема справа за адресою: АДРЕСА_3 , на замовлення ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2016 у справі №712/3438/16-ц здійснено поділ майна та визнано право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок літ. А-1, прибудову літ. А2-1, мансарду літ. мс (що включає кімнати з 1-1 по 1-13 включно), гараж з оглядовою ямою літ. М, погріб літ. Г, навіс літ. Н, замощення І, огорожу №1, 10, за адресою: АДРЕСА_1 , припинено спільну часткову власність.

Згідно з наказом Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради №1821-а від 18.07.2016 змінено адресу з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_4 , житловому будинку з прибудовами та мансардою (літ . А-1, А2-1, мс), а саме: приміщення з 1-1 по 1-13, гаражу з оглядовою ямою (літ. М), погрібу (літ. Г), навісу (літ. Н), замощення І, огорожі № 1, 10, земельній ділянці площею 295 кв.м. (кадастровий номер :04:031:0007).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-8924 від 12.12.1989 49/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_4 .

Зазначене також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №377707904 від 08.05.2024.

Судом також досліджена спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_4 , з якої вбачається, що інші спадкоємці за законом, окрім ОСОБА_3 , після ОСОБА_4 відсутні.

Оцінка аргументів учасників сторін

На підставі вимог статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою.

Спадщина після ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

З дослідженої у судовому засіданні спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_3 вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач має право успадкувати та оформити майно, що належало за життя його матері, однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила в отриманні свідоцтва про право на спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 за життя належало 49/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2016 у справі №712/3438/16-ц припинено спільну часткову власність на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1 ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними.

Згідно ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності відповідно до положення ч. 1 ст. 364 ЦК України.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

З аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та третя особа були суб`єктами спільної часткової власності.

ОСОБА_2 скористалася своїм правом на виділення своєї частки власності у домоволодінні та визнання за нею права власності на житловий будинок, внаслідок чого припинилося право спільної часткової власності на будинок по АДРЕСА_1 , і позивач позбавлений права оформити свої спадкові права після смерті матері.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У частинах першій, третій статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна.

Системний аналіз положень статей 183, 356, 358, 364, 367 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Надані позивачем докази та матеріали спадкової справи в сукупності в достатній мірі підтверджують факт належності померлій 49/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 , таким чином, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування на житловий будинок з відповідними господарськими приміщеннями, що залишилось після смерті його матері ОСОБА_4 , а саме: на житловий будинок літ. А-1, житлова прибудова літ. А1-1, прибудова а3, що включають (коридор літ. 2-1, кухня літ. 2-2, коридор літ. 2-3, кімната літ. 2-4, кімната літ. 2-5, кімната 2-6), погріб літ. Ж, вбиральня літ. Е, сарай літ. К, огорожі №4,6,7, водоколонка №9, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з виділенням права власності на об`єкт нерухомого майна в одиницю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 06.11.2024.

Суддя: О.С. Стеценко