Справа № 296/7626/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Кусік В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем.

03.09.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем передано за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області (а.с.22).

17.01.2022 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем передано за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва (а.с.34-37).

07.09.2023 протокольною ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва замінено відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 (а.с.246-248).

20.02.2024 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем передано за підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира (том 2 а.с.35-37).

28.05.2024 згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (том 2 а.с.43).

03.06.2024 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (том 2 а.с.44).

22.10.2024 представником відповідача ОСОБА_4 подано до суду заяву про передачу справи за підсудністю до Богунського районного суду м.Житомира, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є територія Богунського районного суду м.Житомира, що підтверджується також долученою копією сторінки паспорту відповідача ОСОБА_2 , де зазначено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 (том 2 а.с.76, 77).

22.10.2024 представником позивача ОСОБА_5 подано до суду заяву, згідно якої вбачається, що представник позивача не заперечує щодо передачі справи за підсудністю до Богунського районного суду м.Житомира (том 2 а.с.75).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує враховуючи правила про підсудність, визначені в статтях 27 (загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача), 28 (альтернативна підсудність за вибором позивача), 29 (підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами), 30 (виключна підсудність) ЦПК України.

Положеннями ст.27 ЦПК України встановлено загальні вимоги щодо дотримання правил підсудності.

Так, відповідно до ч.1 ст 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви предметом спору у даній справі є встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем, тому зважаючи на предмет спору підсудність повинна визначатися виходячи з характеру правовідносин, що склалися між сторонами, на підставі ч.1 ст.27 ЦПК України, тобто за загальним правилом - за місцем знаходженням відповідача.

Спір також не має характеру виключної підсудності - за місцем знаходження нерухомого майна, оскільки позовних вимог щодо нерухомого майна у цій справі не пред`явлено і спір щодо нерухомого майна розглядається у іншому провадженні, а саме у справі № 296/6960/20, тобто предметом даного спору не є безпосередньо нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що Корольовський районний суд м.Житомира не є судом встановленим законом у розумінні ст.27 ЦПК України, оскільки в межах територіальної юрисдикції вказаного суду не знаходиться відповідач за пред`явленим позовом.

Отже, з огляду на положення статті 27 ЦПК України справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Богунського районного суду м. Житомира.

Відповідно до п.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини" інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач зареєстрований за адресою, яка не відноситься до територіальної підсудності Корольовського районного суду м.Житомира, відповідачем по справі заявлено клопотання про передчу справи за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира, щодо задоволення якого сторона позивача не заперечувала, тому справу слід передати на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира за загальними правилами підсудності згідно вимог ст.27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Керуючись ст.ст.27, 31, ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування у шлюбних відносинах зі спадкодавцем передати на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. М. Анциборенко