Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/4273/19
Провадження № 2/553/161/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі

Головуючогосудді Ткачука Ю.А.,

за участю секретаря судових засідань Сурмач А.В.,

представника прокуратури Деряга О.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Максимовського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом Харківської місцевої прокуратури №5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулась Харківська місцева прокуратура №5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради, до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 428 379,97 гривень, та 6425,70 грн судового збору, з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 357 550,03 гривень та 5363,25 грн судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 володіють на праві спільної часткової власності (по частці за кожним) об`єктом нерухомого майна, нежитловою приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яке складається лісопильного цеху, нежитлової будівлі літ. «Д-1», цегляне, загальною площею 1119,7 кв.м. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №167561182 від 22.05.2019 відповідачі не мають прав ні власників, ні землекористувачів щодо земельної ділянки загальною площею 0,1270 га по АДРЕСА_1 . Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав, земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади міста Харкова. Оскільки відповідачі не є власниками або постійними землекористувачами вищезазначеної земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю в формі земельного податку. При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувачів є орендна плата. Станом на травень 2019 року договори оренди земельної ділянки за вищезазначеною адресою не укладено, орендна плата за її використання відповідачами не сплачується. Посилаючись на вищевказані обставини, а також те, що Харківською міською радою (потерпілим) втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто, має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок Харківської міської ради Харківської області, враховуючи частку кожного з відповідачів у праві спільної часткової власності та час набуття права власності за кожним з відповідачів на вказане нежитлове приміщення, позивач просив стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2019 року закрите підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради збитки у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою у загальному розмірі 428379 грн. 97 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради збитки у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою у загальному розмірі 357550 грн. 09 коп., стягнуто з ОСОБА_2 на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 6425 грн. 70 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 5363 грн. 25 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17.02.2020 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.10.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2021 року рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29.10.2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17.02.2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.01.2022 року справу прийнято до розгляду, вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова, призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута.

16.02.2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Максимовського С.О. надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначив про те що прокурором та позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що земельна ділянка, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, є об`єктом цивільних прав, оскільки земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Проте, як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,1270 га не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація щодо неї не занесена до Державного земельного кадастру. Харківською міською радою, яка вважає себе власником, не сформовано земельну ділянку та не зареєстровано право власності на неї. Визначення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою може здійснюватися виключно з використанням та на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у той же час в матеріалах справи відсутній витяг з технічної документації з нормативною грошовою оцінкою земель щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 і його не могло бути без формування такої земельної ділянки з внесенням даних щодо неї до Державного земельного кадастру. Харківська міська рада не має повноважень на проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а тому позбавлена можливості визначати розмір орендної плати за користування такою ділянкою та не могла здійснювати відповідний розрахунок. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та стягнути з Харківської місцевої прокуратури № 5 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В.

Ухвалою суду від 28.11.2022 зазначену справу прийнято до провадження судді Парахіної Є.В. та призначено розгляд справи в загальному порядку.

21.04.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Нетудихата Д.В. надійшли додаткові письмові пояснення у яких він зазначив, що відсутня технічна документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , тобто відсутній об`єкт цивільного обороту, відсутня нормативно грошова оцінка земельної ділянки за період стягнення, відсутні докази передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду. У зв`язку з чим заперечує проти використання акту обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 10.04.2019 в якості належного доказу, оскільки він не може бути належним та допустимим доказом, яким підтверджується розмірі площі земельної ділянки яку використовують відповідачі та безпосередньо обставини щодо її використання відповідачами, що ставить під сумнів розрахунок розміру орендної плати, що збережений за її використання. Розрахунки зроблені позивачем за відсутності витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, є необґрунтованими, оскільки не можуть бути зроблені в інший спосіб та є невірними в бік збільшення суми, яка має бути стягнута з відповідача. Також вказав, що при укладенні відповідачем договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.03.2002 право власності на земельну ділянку, на якій розміщено даний об`єкт, могло перейти до відповідача на підставі окремої додаткової цивільно-правової угоди, яка відповідачем укладена не була. Право користування такою земельною ділянкою, відповідно до норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин (14.03.2002) також не виникало автоматично, а могло виникнути виключно на підставі договору оренди, укладеного відповідно відчужувачем або набувачем Таким чином, враховуючи чинні на момент отримання у власність нежитлового приміщення норми законодавства, автоматичного переходу права володіння і користування на земельну ділянку бути не могло. Відповідач ОСОБА_2 не є особою яка зобов`язана сплачувати земельний податок (орендну плату) до моменту оформлення своїх прав на земельну ділянку у визначеному законодавством порядку із внесенням відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Матеріали справи не містять доказів щодо наявності у позивача права власності чи права користування земельною ділянкою, а також доказів щодо державної реєстрації цих прав. Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

26.05.2023 року прокурором Слобідської окружної прокуратури м.Харкова надано відповідь на відзив від представника відповідача ОСОБА_1 у якій зазначив, що після набуття права власності на нежитлову будівлю і державної реєстрації прав власності на неї у відповідачів, могло б виникнути право користування земельною ділянкою на якій розташована відповідна будівля . Незважаючи на те, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки, на якій вона розташована, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок на яких воно розташовано, а отже користувачі земельної ділянки зобов`язані сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України та оформити право користування земельною ділянкою. При цьому до правовідносин які виникли між сторонами безпосередньо у цій справі, щодо виникнення прав у відповідачів на земельну ділянку, має застосовуватися спеціальна норма закону, а саме стаття 120 ЗК України, у редакції на час набуття права власності, в якій не передбачалося необхідності формування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав при придбанні житлових будівель. З урахуванням конкретних обставин цієї справи для застосування статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради за результатами топографічного знімання координат земельної ділянки з ставки річної орендної плати, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов, коефіцієнту розміру земельної ділянки, відсотку строку оренди на підставі Земельного Кодексу України, Податкового кодексу України, Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 затвердженого рішенням Харківської міської ради №1269/13 від 25.09.2013, Положення про порядок визначення розміру орендної плати , плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради №1209/13 від 03.07.102 «Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» та введеної в дію з 01.01.2014 правомірно та правильно було проведено розрахунок розміру орендної пати, яка повинна була надійти до місцевого бюджету за користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 земельною ділянкою у випадку належного оформлення права користування земельною ділянкою фізичними особами. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розпорядженням керівника апарату Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2023 №291 призначено повторний авторозподіл зазначеної справи. За результатами авторозподілу визначено головуючим суддю Ткачука Ю.А.

Ухвалою суду від 12.12.2023 зазначену справу прийнято до провадження судді Ткачука Ю.А та у зв`язку з відсутністю підстав для проведення повторного підготовчого провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, навів аналогічні доводи викладені у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представником позивача Харківської міської ради Харківської області до судового засідання подано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги прокурора підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Максимовський С.О. в судовому засіданні проти позову заперечував, навів аналогічні доводи викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі та просив відмовити у задоволені позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2002, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алтуніною Л.А. зареєстрованого в реєстрі за №1123, ОСОБА_2 придбав у власність нежитлове приміщення за номером АДРЕСА_1 , яке складається з лісопильного цеху, нежитлової будівлі літ. «Д-1», цегляне, загальною площею 1119,7 кв.м (том 1 а.с. 23-24).

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 23.03.2016 у справі № 641/12270/15-ц в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині нежитлового приміщення літера «Д-1», загальною площею 1119, 7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( том 1 а.с.25-29).

Вказане рішення переглядалось в апеляційній інстанції та ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.09.2016 року було залишено без змін (том 1 а.с.30-32).

Право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину приміщення літ. «Д-1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 25.08.2016 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.05.2019 № 167264996. (том 1 а.с.33-35)

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.05.2019 № 167561182, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не мають права власності, а ні право користування на земельну ділянку загальною площею 0, 1270 га по АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 36 44).

Зі звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки, розробленого товариством з обмеженою відповідальністю «Геодезично-вишукувальний центр» на замовлення Харківської міської ради згідно з договором від 05 червня 2018 року № 221-18, вбачається, що площа земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 становить 0,1270 га. З метою створення планового матеріалу для розробки проекту землеустрою та координування меж земельної ділянки була виконана кадастрова зйомка масштабу 1:500 в системі координат 63 року за допомогою RTK приймача GNSS S66OP №S6626C123188554 (у реальному часі). В результаті кадастрової зйомки погоджені межі земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами (том 1 а.с. 57-69).

Відповідно до листа заступника директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 26.04.2019 №6177/0/226-19, 10.04.2019 року головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального тролю Харківської міської ради з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки ТОВ «Геодезично - вишукувальний центр» на виконання листа Харківської місцевої прокуратури №5 від 26.03.2019 вжиті заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки (том 1 а.с.45).

Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки від 10.04.2019, обстеженням на місцевості на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , розташована нежитлова будівля літ. «Д-1» зальною площею 1119, 7 кв.м та ОСОБА_2 до 25.08.2016 року, а з 25.08.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 використовують земельну ділянку площею 0,1270 га по АДРЕСА_1 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (том 1 а.с. 46-47).

Позивач стверджує, а відповідачі та їх представники не заперечували, що Харківською міською радою договір оренди землі по АДРЕСА_1 з відповідачами не укладався.

Відповідно до наданих суду розрахунків Харківської міської ради загальний розмір безпідставно збережених коштів ОСОБА_2 та недоотриманих місцевим бюджетом доходів за період з 01.06.2016 року по 31.03.2019 року становить 428379,97 грн., а також загальний розмір безпідставно збережених коштів ОСОБА_1 та недоотриманих місцевим бюджетом доходів за період з 01.09.2016 року по 31.03.2019 року становить 357550,00 грн.( том 1 а.с. 48-56)

Згідно з листом ГУ ДФС у Харківській області №8840/9/20-40-13-01-08 від 20.03.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не зареєстровані платниками земельного податку та орендної плати за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 і не сплачували до бюджету плату за землю (том 1 а.с. 71).

У частині першій статті 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

У статті 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Отже, нотаріус, посвідчуючи вказаний договір купівлі-продажу від 14.03.2002, здійснив державну реєстрацію прав власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення за номером АДРЕСА_1 , яке складається з лісопильного цеху, нежитлової будівлі літ. «Д-1», цегляне, загальною площею 1119,7 кв.м.

Відповідно до частини першої ст. 120 ЗК України (у редакції чинній на час набуття права власності ОСОБА_2 ) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Відповідно до частин першої та другої статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на час набуття права власності ОСОБА_1 ) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, після укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі і державної реєстрації нотаріусом прав власності на неї у відповідача ОСОБА_2 , як покупця, а у відповідача ОСОБА_1 після набуття нею права власності на частину нежитлової будівлі в порядку поділу майна, могло б виникнути право користування земельною ділянкою, на якій розташовані відповідна будівля.

Незважаючи на те, що нежитлова будівля не може бути відокремлена від земельної ділянки, на якій вона розташована, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок, на яких воно розташовано, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

При цьому правовідносини, які виникли між сторонами безпосередньо у цій справі, щодо виникнення прав у відповідачів на земельну ділянку, має застосовуватися спеціальна норма закону, а саме стаття 120 ЗК України у редакції, чинній на час укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу та на час набуття ОСОБА_1 права власності, в якій не передбачалося необхідності формування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав при придбанні нежитлових будівель.

Таким чином, необхідність встановлення сформованості земельної ділянки, як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру залежить від конкретних обставин справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з частиною першою статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Отже, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, для застосування положень статті 1212 ЦК України не є обов`язковим встановлення сформованості земельної ділянки.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина першастатті 1212 ЦК України).

Положення глави 83 ЦК України застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (пункт 4 частини третьої статті 1212 ЦК України).

За змістом статті 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, - яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, - та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Якщо тлумачити приписи статті 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12 гс 21, від 9 листопада 2021 року у справі№ 9051680/20, провадження № 12-48 гс 21.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі як власники нерухомого майна, яке розташовано на спірній земельній ділянці, не уклавши відповідних договорів оренди з її власником та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користуються цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Отже, предметом позову є стягнення з відповідачів, як власників нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано.

Згідно з пунктом в) частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Отже, єдиною формою здійснення плати за користування спірною земельною ділянкою для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як землекористувачів, могла бути орендна плата. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою має визначатися як розмір неодержаної орендної плати за землю.

Згідно з частиною другою статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У пункті 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Розрахунок нормативно грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель», дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 року № 41/08 затверджено Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування у місті Харкові.

Відповідно до рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року №1269/13 «Про затвердження порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року» комунальне підприємство «Міський інформаційний центр» є користувачем програмного комплексу «Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року» та за договором з Департаментом земельних відносин надає доступ до зазначеного програмного комплексу управлінню Держземагенства у м.Харкові Харківської області для надання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, Департаменту земельних відносин для перевірки даних, що містяться у витягах, та виконання інших функцій у межах повноважень та Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель (правонаступником якого є Департамент територіального контролю) для здійснення відповідних контрольних повноважень.

Виходячи із зазначених рішень, розмір безпідставно збережених коштів відповідача розраховано Харківською міською радою як розмір орендної плати за земельну ділянку комунальної власності у вигляді орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постановах від 29 січня 2019 року у справі №922/536/18, від 13 жовтня 2021 року у справі 175/833/19 вказав, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку.

Таким чином, саме власник нерухомого майна зобов`язаний ініціювати процес оформлення прав на земельну ділянку, невід`ємною складовою якого є розроблення землевпорядної документації та формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Крім того, відповідно до п.п.16.1.4 п 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п 269.1.2 п.269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є землекористувачі. Об`єктами оподаткування платою за землю є, зокрема, земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні (п.п. 270.1.1 п. 270.1. ст. 270 ПК України).

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі №804/937/16 Верховний Суд роз`яснює, що кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначається щорічно). Визначальним є те, що саме закон встановлює, що кумулятивне застосування коефіцієнту індексації починається з дати проведення нормативної грошової оцінки. А враховуючи, що нормативна грошова оцінка проводиться раз на 5-7 років то щорічно, після її проведення, при визначенні бази оподаткування, будуть враховуватись всі коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи від дати проведення нормативної грошової оцінки.

Такий підхід дозволяє актуалізувати величину бази оподаткування земельним податком, визначеної, наприклад, у 2016 році на підставі нормативної грошової оцінки, розмір якої визначено станом на 2013 рік, шляхом врахування інфляційних коефіцієнтів за цей період.

Тобто, сенс кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації саме у тому й полягає, щоб, застосовуючи їх за минулі роки, починаючи з дати проведення грошової оцінки, щорічно актуалізувати базу оподаткування земельним податком.

Отже, кумулятивний коефіцієнт індексації грошової оцінки землі за кожен рік з моменту останньої оцінки землі.

Відповідно до звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки (а.с.58-69) встановлено, що по АДРЕСА_1 розташована земельна ділянка загальною площею 0,1270 га кв.м.

Як вбачається з доводів позовної заяви, розрахунок розміру плати за використання земельної ділянки комунальної власності, було здійснено Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, виходячи з площі земельної ділянки 0,1270 га, з посиланням на Земельний кодекс України, Податковий кодекс України, Порядок впровадження нормативно грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затверджений рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13, Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затверджений рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08, рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", такий здійснений виходячи з базової вартості 1 кв. м. земель міста Харкова, з урахуванням зазначених коефіцієнтів (визначених рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13) та коефіцієнтів функціонального призначення, помножена на площу земельної ділянки визначеної згідно акту обстеження земельної ділянки від 10.04.2019.

Так, відповідно до розрахунку за період з 01 квітня 2016 року по 31 серпня 2016 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_2 становив 23 609, 98 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 3 541 497 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

За період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_2 становив 11 804, 99 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 1 770 748 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

За період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_2 становив 10010, 65 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 1 770 748 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

За період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_2 становив 10010, 65 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 1 501 597 грн., ставки річної орендної плати -8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

За період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_2 становив 15015, 97 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 2 252 396 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

Відповідно до інформації Головного управління ДФС в Харківській області № 8840/9/20-40-13-01-08 від 20 березня 2019 року ОСОБА_2 не обліковується як платник податку за землю або орендної плати та не сплачував до бюджету плату заземлю (ККБ 18010700 та 18010900).

Отже, сума безпідставно збережених ОСОБА_2 коштів складає:

За період з 01 червня 2016 року по 31 серпня 2016 року (за 3 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 70 829, 94 грн.

За період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року (за 4 місяці) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 47 219, 96 грн.

За період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року (за 12 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 120 127, 76 грн.

За період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 (за 7 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 70 074, 55 грн.

За період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 (за 8 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 120 127, 76 грн.

Таким чином, загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01 червня 2016 року по 31 березня 2019 року, які підлягають стягненню склав 428 379, 97 гривень.

Також проведено розрахунок розміру орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_1 за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

За період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_1 становив 11 804, 99 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 1 770 748 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

За період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_1 становив 10010, 65 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 1 501 597 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

За період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_1 становив 10010, 65 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 1 501 597 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.?

За період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2018 року розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ОСОБА_1 становив 15015, 97 грн., який складається з нормативної грошової оцінки - 2 252 396 грн., ставки річної орендної плати - 8,00%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки - 1, відсотку строку оренди - 100,00%.

Відповідно до інформації Головного управління ДФС в Харківській області № 8840/9/20-40-13-01-08 від 20.03.2019 ОСОБА_1 не обліковується як платник податку за землю або орендної плати та не сплачувала до бюджету плату за землю (ККБ 18010700 га 18010900).

Отже, за період з 01 вересня 2016 року по 31 грудня 2016 року (за 4 місяці) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 47 219, 96 грн.

За період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року (за 12 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 120 127, 76 грн.

За період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року (за 7 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 70 074, 55 грн.

За період з 01 серпня 2018 року по 31 березня 2019 року (за 8 місяців) розмір недоотриманих місцевим бюджетом доходів склав 120 127, 76 грн.

Таким чином, загальний розмір недоотриманих доходів за період з 01 вересня 2016 року по 31 березня 2019 року, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 складає 357 550, 03 гривні.

Отже, заявлені до стягнення суми є несплаченою відповідачами та безпідставно збереженою платою за використання земельної ділянки комунальної власності, без укладення договору оренди та підлягає стягненню з відповідачів на користь Харківської міської ради.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, враховуючи їх доведення та обґрунтованість під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,200, 229,258,259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.79, 79-1, 93, 96, 120, 122, 124, 125, 206 ЗК України, ЗУ "Про оцінку земель", суд,

ВИРІШИВ:

Позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, в інтересах держави в особі позивача Харківської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених кошів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 428 379 грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 357 550 грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі 6425 грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі 5363 грн. 25 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення виготовлено та оголошено 05.06.2024 року.

Сторони та учасники справи:

Прокурор Полтавської окружної прокуратури Деряга Ольга Юріївна, місцезнаходження вул. Антона Грицая, 1, м. Полтава,

Позивач - Харківська міська рада, юридична адреса: м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ - 04059243.

Представник позивача ОСОБА_4 , службова адреса: м. Харків, майдан Конституції, 7.

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Максимовський Сергій Олександрович, місце знаходження: вул. Пушкинська, 5, оф. 101, м.Харків.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. А. Ткачук