Провадження № 2/522/249/24
01 лютого 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Звонецької І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛОМОТО ЛТД» про визнання права власності на рухоме майно
23.06.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна торгова компанія», третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Кіровоградській області (Філія ГСЦ МВС) територіальний сервісний центр МВС 3542, про визнання права власності на мотоцикл.
Позивач просить суд визнати за ним право власності на транспортний засіб мотоцикл марки ZUBR LZX200GY-2, № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
В обґрунтування позову позивач вказує, що 11.03.2013 року він придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛОМОТО ЛТД» мотоцикл марки ZUBR LZX200GY-2, № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою - рахунок № 056673 від 11.03.2013 року .
Після придбання мотоциклу, позивач ним не користувався , тому не звернувся до сервісного центру МВС для реєстрації вище вказаного мотоциклу.
08.08.2023 року позивач звернувся територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області стосовно реєстрації права власності на мотоцикл, але отримав відмову у зв`язку із змінами в законодавстві.
Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
11.12.2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
У судове засідання призначене на 01.02.2024 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про дату та час судового засідання «адресат відсутній за вказаною адресою».
На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 22.02.2024 року.
Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
Як вбачається з довідки - рахунку № 056673 від 11.03.2013 року позивач придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛОМОТО ЛТД» мотоцикл марки ZUBR LZX200GY-2, № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
08.08.2023 року позивач звернувся територіального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області стосовно реєстрації права власності на мотоцикл, але отримав відмову у зв`язку із змінами в законодавстві.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх марок, типів і моделей, причепів, напівпричепів, мотокалясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопеді» затверджено постановою КМУ від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388).
Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори купівлі продажу, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; договори, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів: договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортні засоби договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішеннями власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило па транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа па паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноваженому органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.
Таким чином, наведеною нормою передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови надання власниками транспортних засобів, зокрема, документів, які підтверджують правомірність їх придбання, отримання, ввезення, митного оформлення, а також відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху.
Також цієї нормою встановлено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин.
На час придбання транспортного засобу в 2013 році, підставою для реєстрації транспортного засобу визналась довідка-рахунок про придбання транспортного засобу.
Однак 18.11.2015 КМУ була прийнята постанова № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», яка безпосередньо стосується відміни використання довідки-рахунка при купівлі-продажу та оформлення транспортних засобів.
У зв`язку з чим з 18.11.2015 довідка-рахунок не являється документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом та не підтверджує право власності.
Тобто, станом на теперішній час довідка-рахунок не вважається правовою підставою для проведення державної реєстрації транспортного засобу.
Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі, зокрема, рішення суду із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.
За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть самі визначити (у договорі) момент виникнення права власності на рухому річ. Правила ч. 4 ст. 334 ЦК України (щодо державної реєстрації права) застосовуються до нерухомих речей.
У постанові ВП ВС від 5 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20 також вказано, що: «положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу».
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛОМОТО ЛТД» про визнання права власності на рухоме майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на транспортний засіб мотоцикл марки ZUBR LZX200GY-2, № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.В. Науменко
Повний текст рішення виготовлений 22.02.2024 року.
Суддя А.В. Науменко