УХВАЛА

10 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 766/2673/21

провадження № 61-11859ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2022 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 6 травня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 17 травня 2024 року, постанову Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, матеріальних витрат та компенсацію моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2022 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 06 травня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 17 травня

2024 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказану касаційну скаргу ОСОБА_1 подав до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і заявляє клопотання про поновлення цього строку.

В обґрунтування вказує, що 8 липня 2024 року отримав ухвалу Верховного Суду

від 1 липня 2024 року про повернення касаційної скарги, та з 8 липня 2024 року до 23 липня 2024 року перебував на лікуванні у медичному закладі, про що надає відповідні докази, а саме копію епікризу № 00254 від 23 липня 2024 року.

Як вбачається з інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, 31 травня 2024 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області

від 26 січня 2022 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області

від 26 березня 2024 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 6 травня

2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 17 травня 2024 року

та постанову Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 1 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1

було повернуто заявнику, який 12 серпня 2024 року повторно оскаржив

у касаційному порядку зазначені вище судові рішення.

Касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальний строк, зокрема строк на касаційне оскарження, у разі повторного подання касаційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою відбулось

у межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження;

- повторне подання касаційної скарги відбулось в межах строку касаційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів

з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, і такі недоліки фактично усунені станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунені скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Подібний висновок викладений Верховним Судом в постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Так, касаційний суд враховує, що ОСОБА_1 вперше подав касаційну скаргу

у встановлений законодавством строк, водночас, вдруге звернувся з касаційною скаргою лише 12 серпня 2024 року, згідно поданої копії епікризу № 00254

від 23 липня 2024 року - лікування закінчив 23 липня 2024 року, та не надав суду належних та допустимих доказів щодо об`єктивних та непереборних обставини, які унеможливили або значно утруднили можливість звернутися з касаційною скаргою до суду без затримок і зайвих зволікань.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому, суд наголошує, що попереднє подання касаційної скарги не перериває та не зупиняє перебігу процесуального строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 390 ЦПК України, а звернення заявника з касаційною скаргою та її повернення внаслідок неусунення недоліків не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Заявник має довести, внаслідок виникнення яких обставин він був позбавлений можливості належним чином виконати вимоги ухвали суду та усунути недоліки касаційної скарги.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження

є необґрунтованим, оскільки поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження не підтверджено належними доказами.

З огляду на зазначене, заявнику необхідно на підтвердження наведених ним обставин направити на адресу касаційного суду заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірених їх копіях.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права та цитує статтю 389 ЦПК України, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України, та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2022 року, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 березня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 6 травня 2024 року, ухвалу Херсонського апеляційного суду від 17 травня 2024 року, постанову Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко