Рішення

Іменем України

21 жовтня 2024 року

смт Краснопілля

справа № 587/2398/24

провадження № 2/578/253/24

Краснопільський районний суду Сумської області у складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу Єдиний унікальний номер судової справи 587/2398/24

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» /скорочене найменування юридичної особи - ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ»/

представник позивача: Руденко Костянтин Васильович

відповідач: ОСОБА_1

предмет позову: спір про стягнення заборгованості

та установив:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» звернулося до Сумського районного суду Сумської області з позовом, у якому просить: стягнути з ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) на його користь заборгованість за Кредитним договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 за нарахованими та несплаченими процентами у розмірі 36 750,00 грн за період з 28.10.2023 по 25.05.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом (1 277,5 % річних), а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання положень частини 8 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК/, 03.07.2024 Сумським районним судом Сумської області за запитом з Єдиного державного демографічного реєстру було сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» відповідь №675517 щодо адреси реєстрації відповідача.

03 липня 2024 року Ухвалою Сумський районний суд Сумської області цивільну справу № 587/2398/24 провадження № 2/587/676 /24 за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направив за підсудністю до Краснопільського районного суду Сумської області.

Аргументи сторони позивача

Позивач мотивує позов тим, що відповідно до укладеного Кредитного договору №1526-1155-1 від 28.10.2023, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн строком на 365 днів, до 27.10.2024, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернетhttps://procent.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отримання кредиту. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» перебувають в загальному доступі, будучи опубліковані на сайті https://procent.com.ua. Сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом за правилами міжнародних платіжних систем. Таким чином, виключно особа відповідача може отримати кредит на належну йому платіжну картку № НОМЕР_1 після укладення кредитного договору. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 891803 направлявся відповідачу 28.10.2023 о 14:25:57 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 28.10.2023 шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 891803 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернетhttps://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 28.10.2023 на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, починаючи з 27.11.2023 своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів. У зв`язку з цим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом за період з 28.10.2023 по 25.05.2024 у розмірі 36 750,00 грн.

Аргументи сторони відповідача

ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки - повідомлення за зареєстровани місцем проживання, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже, лише відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про перебування справи на розгляді. Неотримання відповідачем ухвали суду та копії позовної заяви з додатками відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштової кореспонденції за цією адресою. Крім того, неотримання ухвали суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи. У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідач у визначений судом строк не подав заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та відзив. Виходячи з цього, суд уважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2024 у Краснопільському районному суді Сумської області головуючим суддею визначено Алевтину Іванівну Косар.

29 липня 2024 року Ухвалою Краснопільський районний суд Сумської області /далі суд/ прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у судовій справі. Справу призначив до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслав учасникам справи.

Відповідачу одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслав копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Клопотань від учасників судового процесу не надійшло

Фактичні обставини справи, встановлені судом

28 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №1526-1155-1, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 3,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,5%) користування кредитом. Строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб №537541ХХХХХХ7105 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». що належить позичальникові. Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку № 1 до цього договору. Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у додатку №1. Вказаний договір укладено в інформаційно телекомунікаційній системі на сайтіhttps://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після проходження реєстрації та ідентифікації в ІТС товариства, позичальник в особистому кабінеті в ІТС реєструє електронний платіжний засіб, на який буде перераховано суму кредиту. Цей договір складено в електронному вигляді українською мовою, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 891803 та кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованої електронної печатки з кваліфікованою електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства. Договір створений та збережений в ІТС товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму. /ас 11-15/.

Згідно копії квитанції №674469500 від 28.10.2023, ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» перерахувало кошти в розмірі 5 000,00 гр на умовах фінансового кредиту на електронний платіжний засіб №537541****05 /ас 17/.

Із Детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 випливає, що станом на 25.05.2024 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за Договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 становить 41 750,00 грн, з яких: 5 000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 36 750,00 грн прострочена заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом /ас 18-20/.

Відповідно до Витягу з інформаційно телекомунікаційної системи https://procent.com.ua, виданого ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», для укладення електронного Кредитного договору №1526-1155-1 від 28.10.2023 сторони вчинили дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» /ас 21/.

Із копії витягу з інформаційно-телекомунікаційної системиhttps://procent.com.ua слідує, що ОСОБА_1 заповнив Анкету-заяву на кредит №15642, створену 28.10.2023, в якій зазначено: сума кредиту 5 000,00 грн у валюті: Українські гривні, строк кредиту: 365 днів, процентна ставка становить 3,5% за кожен день строку користування кредитом /ас 22/.

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» передбачені всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом /ас 23-31/.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та Витягу із Державного реєстру фінансових установ ТОВ «Фінансова Компанія «ПРОЦЕНТ» є юридичною особою, зареєстрованою в передбаченому Законом порядку, яка здійснює економічну діяльність /ас 32/.

Мотивувальна частина

Позиція Суду

Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК).

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до норм статей 12, 13, 81 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПКвстановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено статтею 279 ЦПК.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Позов ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі №732/670/19.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно до вимог статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 527,530 ЦК - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 610 ЦК - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини першої статті 612 ЦК - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

Суд встановив, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом в обумовлені договором строки, позивач у свою чергу отримав право вимоги до відповідача за Кредитним договором №1526-1155-1 від 28.10.2023.

Розмір заборгованості Позичальника підтверджується Детальним розрахунком заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №1526-1155-1 від 28.10.2023.

Таким чином, ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, які мають бути ефективно захищені шляхом стягнення з Позичальника/Відповідача заборгованості. Такий спосіб захисту є належним, ефективним і правомірним і в повній мір відповідає правовій природі цивільних відносин, що існують між Позивачем і Відповідачем.

Відповідно до статті 263 ЦПК, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 36 750,00 грн за період з 28.10.2023 по 25.05.2024, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 3.5% за кожен день користування кредитом (1277,5% річних).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат

Ставка судового збору за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, в разі якщо ціна позову становить менше 201 866,67 гривень (201 866,67 * 1,5% = 3 028,00 грн), то судовий збір за подання такого позову має бути сплачений у мінімальному розмірі 3 028,00 гривень.

Вказаний позов подається в електронній формі та сформований в системі «Електронний суд», тому на підставі частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», та з урахуванням правової позиції, викладеної 16 листопада 2022 року Великою Палатою Верховного Суду при розгляді справи № 916/228/22, до зазначеного розміру судового збору застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У цій справі за подачу позову про стягнення заборгованості у розмірі 36 750,00 грн позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн /3028,00 грн * 0,8 /, що узгоджується з приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 141 ЦПК встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 133 ЦПК витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Зі змісту чч. 1-3 статті 134 ЦПК слідує, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до чч.1-4 статті137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що 03.06.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг №03/06/2024, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» понесло відповідні витрати у загальному розмірі 50 000,00 грн за складання п`яти позовних заяв, що підтверджено Витягом з Реєстру № 1 до Акту приймання передачі наданих послуг № 1 до договору про надання юридичних послуг /ас 39-43/. Відповідно до вказаних документів, вартість послуг, які надавались позивачу, складається з наступного: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 та клопотання про витребування доказів вартість 9 000,00 грн; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику з ОСОБА_1 за Кредитним договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 вартість 1 000,00 грн, а усього загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 10 000,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Постанова ВС від 24.01.2019 у справі №910/15944/17).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

В постанові №908/2702/21 від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Зважаючи на викладене, суд вправі самостійно з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зазначена фізичною особою - підприємцем адвокатом Руденко К. В. сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, на думку суду, є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Так, розгляд справи здійснювався у спрощеному провадженні, зважаючи на те, що справа є незначної складності, участі в судових засіданнях представник позивача не брав. Оцінка дій, що полягали в підготовці позовної заяви та клопотання про витребування доказів, а також складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику, вказує на їх невідповідність критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК з огляду на те, що такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних та значних затрат часу, обсяг і складність складених процесуальних документів адвокатом не є значними.

Крім того, розмір правової допомоги в сумі 10 000,00 грн є неспівмірними від стягненої суми в розмірі 36 750,00 грн.

Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Відтак, суд вважає можливим зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та стягнути їх з відповідача на користь позивача в розмірі 5 000,00 грн, що на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.

Керуючись стст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Краснопільський районний суд Сумської області, -

Ухвалив:

Задовольнити позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ».

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; УНЗР:; Документи: Серія: МА Номер:710203; Серія ES Номер: 432921: Серія: FM Номер: 767908) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Дегтярівська, буд. 48, місто Київ, 04112, Україна) заборгованість за Кредитним договором №1526-1155-1 від 28.10.2023 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 36 750 (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп. за період з 28.10.2023 по 25.05.2024.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; УНЗР:; Документи: Серія: МА Номер:710203; Серія ES Номер: 432921: Серія: FM Номер: 767908) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Дегтярівська, буд. 48, місто Київ, 04112, Україна) в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; УНЗР:; Документи: Серія: МА Номер:710203; Серія ES Номер: 432921: Серія: FM Номер: 767908) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Дегтярівська, буд. 48, місто Київ, 04112, Україна) в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» , місцезнаходження юридичної особи: вул. Дегтярівська, буд. 48, місто Київ, 04112, Україна.

представник позивача: адвокат Руденко Костянтин Васильович РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ПТ № 2412 від 23.10.2018; довіреність на справу від 03 червня 2024 року.

відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , УНЗР:; Документи: Серія: МА Номер:710203; Серія ES Номер: 432921: Серія: FM Номер: 767908; встановлене місце реєстрації: АДРЕСА_2 , Україна.

Повне рішення складено 21 жовтня 2024 року.

Суддя А. І. Косар