Справа № 314/955/24
Провадження № 2/314/653/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.11.2024 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Капітонова Є.М.,

секретар судового засідання Дерко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач вказує, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 та бабусею дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.02.2022 (справа №314/3348/21) між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено мирову угоду про порядок здійснення (реалізації) батьківських прав матір`ю (відповідачем по справі) відносно спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим що він буде проживати окремо від матері. Відповідно до даної Ухвали постійним місцем проживання дитини за взаємною згодою батьків було визначено місце проживання його батька - ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан. З 26.02.2022 року ОСОБА_3 , батька неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було призвано за мобілізацією для проходження військової служби.

16.11.2023 відносно ОСОБА_3 було винесено вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з 12.08.2023.

Окремою Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2023 року виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування було повідомлено про необхідність вжиття заходів влаштування неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 або встановлення над ним опіки чи піклування, у зв`язку із засудженням його батька ОСОБА_3 вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2023 до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Мати неповнолітнього ОСОБА_6 не виконує умови мирової угоди, затвердженої ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.02.2022 року про здійснення (реалізацію) батьківських прав відносно сина. З 2016 ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та розвитку сина ОСОБА_7 . Вже досить тривалий час мати дитини перебуває за кордоном, зв`язок з нею відсутній повністю. Мати не цікавиться життям дитини взагалі.

Після виникнення таких обставин, ОСОБА_1 від початку народження онука стала повністю опікуватися його долею починаючи з 2016 і до теперішнього часу. Постійно допомагала своєму синові ( ОСОБА_3 ) доглядати, виховувати та піклуватися про стан здоров`я, розвиток свого онука ( ОСОБА_4 ). Проживали ми усі разом у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 і проживаю до теперішнього часу. Я намагаюся максимально забезпечувати всі потреби онука, займаюся його вихованням, медичним доглядом, лікуванням (у разі потреби), створюю належні умови для отримання ним освіти, проявляю турботу про фізичний та духовний розвиток дитини, купую йому одяг, взуття та інші необхідні речі, докладаю максимальних зусиль, щоб мій онук отримував відповідне для його віку та потреб харчування.

Дані факти підтверджуються Актом обстеження матеріально- побутових умов сім`ї від 24.01.2024 року складений депутатом Вільнянської міської ради, письмовими поясненнями сусідів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , Актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_4 складений комісією Любимівської гімназії від 10.01.2024р., листом адміністрації комунального некомерційного підприємства «Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільнянської міської ради від 25.01.2024р. за №118.

На теперішній час дитина проживає разом з позивачем, відповідач долею сина не цікавляться, його вихованням не займається, не цікавиться станом здоров`я дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами у навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Дитина сприймає свою бабусю як матір, і звертаючись до бабусі називає її «мамою».

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, моральної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні неповнолітнього ОСОБА_7 .

Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

Позивач має постійне місце проживання, відповідні умови для виховання дитини, приватний будинок загальною площею - 48 кв.м., оснащений газовим та пічним опаленням, є вода та зручності. Таким чином, позивач має можливість утримувати та виховувати неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доки батько відбуває покарання.

Дитина на теперішній час знаходиться на повному утриманні позивача. У зв`язку з вище вказаними обставинами, позивач звертається до Вільнянського районного суду Запорізької області з проханням відібрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у його матері - ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та призначити позивача, ОСОБА_1 опікуном неповнолітнього ОСОБА_4 (2016 р.н) .

Ухвалою судді від 06.03.2024 провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги.

Відповідачі в судове засіданні не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили, своїх заперечень не надали.

У відповідності зі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .

Згідно висновку виконавчого комітету Вільнянської міської ради Запорізької області від 18.04.2024 № 02-02-12/433 встановлено, що доцільно відібрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2000 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Згідно ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Верховний Суд України в Узагальненні від 11.12.2008 р. в «Практиці розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки і піклування над дітьми» наведене вище положення роз`яснив, що слід розуміти таким чином, що коли при розгляді справи суд встановить, що особа позбавлена батьківського піклування, то це є достатньою підставою для порушення і розгляду судом питання про встановлення опіки чи піклування над дитиною і призначення піклувальника, навіть у тих випадках, коли таку вимогу не було заявлено. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень частин 3, 4 ст. 60 ЦК , суд призначає опікуна або піклування за поданням органу опіки та піклування. Вбачається, що замість подання у матеріалах справи може бути наявний офіційний висновок чи інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном або піклувальником.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про відібрання у ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення її батьківських прав строком на 3 (три) роки та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_2 ) опікуном малолітнього онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165, 170 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: виконавчий комітет Вільнянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та встановлення опіки - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення її батьківських прав строком на 3 (три) роки з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_2 ) опікуном малолітнього онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

День складення повного судового рішення - 11.11.2024.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

11.11.2024