Провадження № 2/643/4697/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про встановлення факту нецільового витрачання аліментів та внесення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить:

-встановити факт нецільового використання добровільно сплачених аліментів у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2013 року по вересень 2024 року Алвеш Гомеш Бароза душ ОСОБА_3 (відповідач) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аліменти сплачені, як зазначено в довідках № 2321, 2323 від 10.09.2024 року Пенсійного Фонду в Харківській області;

-у разі встановлення судом нецільового витрачання аліментів, відсутності фінансових документів щодо цільового витрачання аліментів у розмірі 214598,64 грн., протягом червня 2013 року по вересень 2024 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати відповідача, яка не проживає разом з дитиною, використовує аліменти за власним призначенням, а не на потреби дитини, у термін 1 (один) місяць з моменту набрання рішення суду законної сили, відкрити (за рахунок відповідачів) окремий рахунок на власника аліментів ОСОБА_1 та у разі встановлення нецільового витрачання аліментів перевести суму аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сплачена позивачем у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2013 року по вересень 2024 року, відповідно до довідок № 2321, 2323 від 10.09.2024 року Пенсійного Фонду в Харківській області на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та були використані відповідачем, яка не проживає разом з дитиною, використовує аліменти за власним призначенням, а не на потреби дитини за нецільовим призначенням, шляхом перерахування суми аліментів, яка використана за нецільовим призначенням на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідач через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву.

Позивач у підготовчому судовому засіданні 01.11.2024 заперечував проти прийняття судом відзиву відповідача. В обґрунтування зазначив, що він не отримував відзив та до вказаної заяви по суті справи не додано докази направлення її позивачу.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вирішуючи вказане питання, суд керується таким.

Згідно з ч. 4 ст. 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Всупереч вказаних вимог, суду не надано доказів надіслання (надання) відзиву позивачу.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури подання відзиву до суду та порушення його прав у зв`язку із неотриманням відзиву.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Всупереч вказаних вимог у відзиві не зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, або не зазначено на відсутності таких витрат.

Також суд зауважує, що згідно з п. 1 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити в тому числі найменування (ім`я) позивача.

Всупереч вказаних вимог у відзиві не зазначено ім`я позивача.

Посилання у тексті відзиву на «позовні вимоги ОСОБА_1 » суд не може визначити належним виконанням відповідачем вимог п. 1 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Таким чином, ім`я позивача складається з його прізвища, власного імені та по батькові, проте у відзиві відповідач зазначила лише прізвище та ініціали позивача.

Вирішуючи питання щодо процесуальних дій, які суд має вчинити у разі подання відзиву з порушенням вимог ст. 178 ЦПК України, суд керується таким.

Положеннями ЦПК України не врегульовано наслідки подання відзиву з порушення вимог законодавства України.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин суд застосовує аналогію закону та повертає відповідачу відзив без розгляду як такий, що поданий з порушенням вимог ст. 178 ЦПК України.

Доводи позивача відносно того, що відповідач у відзиві зазначила себе заявником, суд відхиляє з огляду на таке.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № П/9901/736/18 зазначено, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відзив поданий через систему «Електронний суд». Як вбачається, термін «Заявник» є шаблонним, який використовується вказаною системою та формується автоматично. Крім того, положення ст. 178 ЦПК України не містять спеціальних норм щодо окремого зазначення у відзиві процесуального статусу особи, яка його подає.

Ураховуючи наведене, зазначення у відзиві, що відповідач є «заявником», суд не може визнати таким порушенням вимог ЦПК України, яке має істотне значення та негативно впливає на загальну справедливість судового розгляду, в тому числі негативно впливає на можливість реалізації позивачем його процесуальних прав.

Керуючись ст. 178, 258-261, 353-354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Відзив ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про встановлення факту нецільового витрачання аліментів та внесення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України - повернути ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Крівцов Д.А.