ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1050/24 Справа № 185/1177/21 Головуючий у першій інстанції: Перекопський М. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання Акціонерного товариства «Універсал Банк» про закриття апеляційного провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору неукладеним,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_2 звернувся до банку, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 06 грудня 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов кредитного договору, з 30 листопада 2020 року до 03 грудня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 104157,39 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту. Тому, уточнивши позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» просило стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року в розмірі 100761,41 грн та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. (а.с. 126-134 т.1).

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк», обґрунтовуючи його тим, що 06 грудня 2018 року між сторонами не було укладено жодної кредитної угоди. В анкеті-заяві, підписаній ним, не зазначено, з якими саме умовами та правилами банківських послуг він ознайомлений, яка повна назва документу, де розміщені ці правила. Згідно його розрахунків, позивачем неправомірно нараховано 37608,68 грн, що складаються з: 32288,18 грн - нараховані відсотки; 5350,50 грн - комісія. Тому ОСОБА_2 просив суд визнати договір про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року неукладеним; стягнути з АТ «Унівесал Банк» на користь ОСОБА_2 суму комісії та відсотків на загальну суму 37608,68 грн, з яких відсотки - 32288,18 грн, комісія - 5350,50 грн. (а.с. 82-84 т.1).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року у розмірі 18473,23 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 179-180 т.2).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року в частині позовних вимог АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано. Позов АТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року станом на 03 грудня 2020 року у розмірі 104157,39 грн. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору неукладеним - без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Із зазначеним вище рішенням місцевого суду не погодилась ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі, та звернулась з апеляційною скаргою. Скарга обґрунтована тим, що вона є дружиною відповідача. Про наявність судового рішення дізналася від чоловіка 07.10.2022. Ухвалене рішення від 09.12.2022 порушує її права як дружини відповідача, оскільки все майно та всі зобов`язання, що набуті у шлюбі, є спільними. 06.12.2021 чоловік без її згоди отримав кредитну картку, емітовану АТ «Універсал Банк», на якій позивач встановив кредитний ліміт у 50000,00 грн. Відповідач без реєстрації мешкає з сім`єю за адресою по АДРЕСА_1 , витрачав кошти в інтересах сім`ї, а саме купував продукти харчування, сплачував за комунальні послуги, купував побутову техніку, а також перераховував кошти із своєї картки на картку апелянтки задля забезпечення потреб сім`ї. Таким чином, відповідач без її згоди уклав кредитний договір та витрачав кошти в інтересах сім`ї, однак свої зобов`язання перед банком перестав виконувати з жовтня 2020 року. Отже, відповідач отримав у власність кредитні грошові кошти, які відповідно до ст. 60 СК України належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. А тому й обов`язки з його повернення також належать обом з подружжя. Отримання кредитних коштів у розмірі 50000,00 грн, не може вважатися дрібним побутовим правочином. Крім того, ухваливши спірне рішення, суд поставив її сім`ю у скрутне становище, оскільки основний дохід їхньої сім`ї - це дохід чоловіка. Також позивачем до позовної заяви не додано ні додаток із погодженою сумою кредитного ліміту, ні виписку по рахунку у гривні, що є належними, допустимими доказами на підтвердження погодження суми кредитного ліміту сторонами та на підтвердженням виконаних зобов`язань банку. З наданих позивачем документів неможливо встановити чи були погодженні сторонами річна процентна ставка за користування кредитом, процентна ставка, що застосовується при порушенні виконанні зобов`язань, ставка пені, та суми комісії, порядок зарахування зазначених сум до основної заборгованості, строки та порядок погашення заборгованості, загальний строк кредитування. Позивачем не доведено які саме Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" прийняті відповідачем, в якій редакції їх розумів позичальник. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів в частині нарахування відсотків, комісій, штрафів, пені; збільшення суми кредиту за рахунок заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості - є несправедливими та недійсними. Тому ОСОБА_1 просить скасувати рішення місцевого суду в частині вирішення первісного позову з ухваленням у цій частині нового про залишення без задоволення первісних позовних вимог (а.с. 156-162 т.3).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду 06 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року (а.с. 219-220 т.3).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача та апелянтки 23.01.2024 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

АТ «Універсал Банк» 21.12.2023 звернулось до апеляційного суду із клопотанням про закриття апеляційного провадження з тим обґрунтуванням, що питання щодо стягнення заборгованості фактично було вирішено Дніпровським апеляційним судом, про що прийнято законну та обґрунтовану постанову від 15.06.2022 №185/1177/21, яка набрала законної сили; наявні підстави для закриття апеляційного провадження у справі.

Розглянувши клопотання АТ «Універсал Банк» про закриття апеляційного провадження, детально дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 грудня 2018 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

У пункту 2 зазначеної анкети-заяви ОСОБА_2 погодився з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови, а також містять усі істотні умови договору (а.с. 135 том 1).

Згідно з розрахунку заборгованості, наданого представником банку, станом на 03 грудня 2020 року, розмір заборгованості за договором б/н від 06 грудня 2018 року, укладеного між АТ «Універсал Банк» та клієнтом - ОСОБА_2 складає 104157,39 грн.

Також встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 06.07.2012 Відділом ДРАЦС по м. Павлограу Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, між відповідачем ОСОБА_2 та апелянткою ОСОБА_1 06 липня 2012 року було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №179 (а.с. 167 т.3).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у цивільному судочинстві.

Частиною першою статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (частина третя статті 18 ЦПК України).

Частина перша статті 352 ЦПК України визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору.

Отже, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи та не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 17 листопада 2021 року в справі №201/5161/19 (провадження №61-11297св21), від 13 січня 2021 року у справі №466/5766/13-ц (провадження №61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі №201/751/14-ц (провадження №61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі №529/690/18 (провадження №61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі №314/5611/19 (провадження №61-3829св21).

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте, ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Варто враховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 ЄСПЛ і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17, від 05 травня 2020 у справі №910/9254/18, від 17 травня 2021 року у справі №910/2742/20.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційним судом установлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року судом першої інстанції вирішувалось питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 . В описовій, мотивувальній та резолютивній частинах вказаного рішення відсутні висновки суду про права та обов`язки ОСОБА_1 , тому підстави вважати, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки даної особи, відсутні.

Доводи касаційної скарги, що даний кредит був отриманий відповідачем в інтересах сім`ї, не свідчать про обґрунтованість апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Згідно із статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Право подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя врегульовано в статті 65 СК України. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Законодавець у вказаній нормі передбачив як загальне правило так звану презумпцію згоди одного з подружжя на укладення другим з подружжя договорів щодо спільного майна, за винятком тих, що потребують обов`язкового нотаріального посвідчення (частина третя статті 65 СК України).

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року в справі №754/4108/18.

Судом апеляційної інстанції установлено та не заперечується ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, що останній було відомо про укладення відповідачем відповідного карткового рахунку в АТ «Універсал Банк», з якого її чоловік витрачав кошти в інтересах сім`ї, а саме купував продукти харчування, побутову техніку, сплачував за комунальні послуги, а також перераховував кошти із своєї картки на картку апелянтки задля забезпечення потреб сім`ї, що також підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 137-150 т.1).

Обґрунтування апеляційної скарги недійсністю договору про надання банківських послуг «Monobank» від 06 грудня 2018 року, у зв`язку з відсутністю згоди іншого з подружжя на його укладення, не було предметом розгляду даної справи; зокрема, позовні вимоги про визнання вказаного кредитного договору недійсним у даній цивільній справі не заявлено.

З огляду на викладене, доводи апелянтки не вказують на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про права та інтереси особи, яка звертається із даною скаргою, тоді як наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту та за відсутності яких захист не здійснюється.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 11 квітня 2022 року у справі №235/3800/20.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №911/2635/17; від 17 травня 2018 року у справі №904/5618/17; від 01 серпня 2019 року по справі №412/1277/2012, від 25 листопада 2020 року у справі №663/227/13-ц викладено висновок, що у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

За таких обставин, оскільки рішенням суду першої інстанції не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , вона не відноситься до кола осіб, які відповідно до статті 352 ЦПК України мають право апеляційного оскарження у даній справі. Тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 362 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання Акціонерного товариства «Універсал Банк» про закриття апеляційного провадження - задовольнити частково.

Апеляційне провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання договору неукладеним- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова