Справа № 573/2157/24
Номер провадження 2/573/485/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна пожружжя,

ВСТАНОВИЛА:

06 листопада 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

Вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Позовна заява складена з порушеннями вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Суд зазначає, що згідно з п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачка ставить питання щодо розподілу спільно нажитого за час шлюбу з відповідачем майна, але при у цьому у позовній заяві не зазначає, за ким з них на праві власності зареєстровано спірне майно.

До позовної заяви вона долучає інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон авідчуження об`єктів нерухомого майна, належного відповідачеві; договір щодо купівлі квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , технічний паспорт на вказану квартиру, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , а також витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва на вказану квартиру; свідоцтво про право власності на садовий будинок (гараж), у смт Миколаївка, технічний паспорт на нього.

Разом з цим, остання не надає доказів того, що за ОСОБА_2 зареєстровані будь-які транспортні засоби, передати які вона просить останньому.

У той же час, позивачка не зазначає, чому слід відповідачу слід передати у власність вказані автомобілі, коли він і так за документами є їх власником.

ОСОБА_1 також просить передати відповідачу у власність квартиру, що розташована в м. Білопіллі, хоча власником цієї квартири за документами є вона, а їй - квартиру у АДРЕСА_3 , яка на праві власності ОСОБА_2 , не обгрунтовуючи вказані дії.

Також матеріали справи не містять доказів того, що у позивачки є труднощі у отриманні та наданні суду доказів, про що вона зазначає у позовній заяві.

Окрім того, клопотання про витребування доказів чи їх забезпечення вона не подає.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Положенням п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року, вказується, що ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» №2658-III від 12 липня 2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Слід звернути увагу, що процедура оцінки майна встановлюється нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком суб`єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної, товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи, іншими доказами.

З викладеного вбачається, що позивачці слід зазначити все майно подружжя на момент звернення до суду, визначити ціну позову, обумовлену ринковою вартістю спірного майна на час звернення з позовом до суду та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу.

Крім цього, дійсна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку нерухомого майна, що не унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

Доказів, що у позивачки маються труднощі у проведенні оцінки майна, до позовної заяви не долучено.

Отже, враховуючи вищезазначені вимоги закону, позивачці необхідно подати документи про вартість рухомого майна та звіт про оцінку вартості спірного нерухомого майна (акту оцінки майна) та копію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Окрім того, у позовній заяві ОСОБА_1 необхідно чітко та конкретно викласти спосіб захисту її прав та інтересів під час поділу спільного з відповідачем майна, викласти обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані нею обставини.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві .

За таких обставин вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна пожружжя залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення їй копії цієї ухвали.

У разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачці з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя