Провадження №: 2/336/1538/2024
09 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.
Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито провадження у вказаній справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Відповідачем відзив на позов не надано.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Відповідач, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі, відзив та заперечення не надав.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.п. 1.1.-1.3 Кредитного договору, кредит видається у сумі 181 000,00 гривень на споживчі цілі (придбання авто), на сплату Комісійної винагороди за видачу Кредиту у сумі 5 430,00 гривень, яка сплачується позичальником одноразово в день укладення Кредитного договору самостійно на рахунок погашення боргових зобов`язань або за рахунок частини Кредиту; дата остаточного повернення Кредиту 01.06.2026. Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 29,90 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних платежів.
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, в порядку передбаченому Кредитним договором та Правилами кредитування Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник приймає Кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені Кредитним договором та Правилами кредитування.
Відповідно до п.3.5. Кредитного договору, з метою обслуговування та погашення Кредиту Банк безкоштовно відкриває Позичальнику Рахунок погашення Боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до Кредитного договору.
Згідно п.3.5.1. Кредитного договору, порядок повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення Сторони визначили у Графіку Платежів (Додаток №1 до Кредитного договору), а також у пунктах «2.1.5. Плата за користування Кредитом» та «2.1.6. Порядок виконання Боргових зобов`язань» Правил кредитування. Частина Кредиту та нараховані проценти сплачуються Позичальником одночасно, щомісяця, у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, будь - яким доступним Позичальник-способом, у тому числі шляхом переказу коштів через банківські установи, в Операційний час для сплати Боргових зобов`язань.
Відповідальність Сторін за порушення умов Кредитного договору визначено у п. «2.1.7.5. Відповідальність Сторін» Правил кредитування. У наслідок прострочення виконання Боргових зобов`язань та/або порушення Позичальником зобов`язань, визначених Кредитним договором, Позичальник несе відповідальність: п.3.6.1. - за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань в обумовлені Кредитним договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 150 (сто п`ятдесят) гривень за кожний випадок порушення (невиконання та/або неналежне виконання) Боргових зобов`язань, але не частіше ніж раз за календарний місяць.
Відповідно до п. 3.7.1.1. Кредитного договору, у випадку незгоди із запропонованими Банком змінами/доповненнями до Правил кредитування та/або Тарифів Банку, Позичальник має право розірвати Кредитний договір у письмовій формі з одночасним виконанням Боргових зобов`язань за Кредитним договором.
Згідно п.3.12. Кредитного договору, з питань виконання Сторонами умов Кредитного договору Позичальник може звернутись до Банку (шляхом направлення письмового звернення поштою, через Офіційний сайт Банку або усного звернення через Довідковий центр Банку, чи завітавши особисто на відділення Банку).
Відповідно до п.п.4.1.-4.2. Кредитного договору, сторони досягли згоди з усіх істотних умов Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору Сторони підтверджують, що будь-які умови Кредитного договору є істотними і підлягають виконанню в порядку передбаченому Кредитним договором та Правилами кредитування. Підписанням Кредитного договору Сторони визначили, що Позичальник приймає на себе ризик виконання умов Кредитного договору при істотній зміні обставин, якими керувались Сторони при укладанні Кредитного договору. Зміна таких обставин не може бути підставою для зміни умов Кредитного договору, а також для невиконання Позичальником своїх зобов`язань за ним.
Згідно п.п.4.6.3.-4.6.5. Кредитного договору, Позичальника перед укладенням Кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення Кредитного договору. Позичальник отримав Кредит на сприятливих для нього умовах. З Правилами кредитування та Тарифами Банку, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та які розміщені на Офіційному сайті Банку, Позичальник ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати. Послуги Банку, пов`язані із виданою Кредиту, Позичальник отримав у повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу наданих Банком послуг та оплати Комісійної винагороди за видачу Кредиту (за наявності) у Позичальника відсутні.
Вищезазначена інформація також підтверджується Паспортом споживчого кредиту, який також підписаний 01.06.2021 позичальником.
Відповідно до Правил Кредитування (публічні) редакція діє з 25.04.2021, затвердженою наказом АТ «ОТП Банк» №51 від 23.03.2021, передбачено, що дані Правила кредитування (надалі - Правила або Правила кредитування) є невід`ємною частиною укладених фізичними особами (та юридичними особами договорів поруки) з АТ «ОТП БАНК» (надалі - Банк) наступних договорів: Кредитного договору (Кредит на споживчі цілі)/Договору про надання споживчого кредиту та про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток/Договору про надання споживчого кредиту/Договору про споживчий кредит (розділ 2.1. Правил) (надалі разом - Кредитний договір).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір в силу приписів ст.638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За ч.2. ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Також, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідачем вказана обставина не була спростована.
Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
На підставі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався.
10.11.2023, у зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань, АТ «ОТП банк» направив відповідачу досудову вимогу №2842/2023 про дострокове стягнення заборгованості, в якій вимагав повернути кредитні кошти та проценти у сумі 154 182,73 грн.
Вказана вимога зі сторони відповідача залишилася без належного виконання, у зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.
Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На підставі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав його без зауважень і отримав кредити, однак умови договору порушив.
Позивачем доведено факт укладення кредитного договору та факт отримання відповідачем грошових коштів, а також факт порушення останнім зобов`язання щодо його повернення. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.
З аналізу вищенаведених норм матеріального права та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам Кредитного договору не здійснив погашення кредиту та процентів за його користування у повному обсязі в установлений строк, тобто ухилився від належного виконання своїх цивільно-правових зобов`язань. Позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, доведені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір у сумі 3 028,00 гривень.
Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 280-284 ЦПК України, суд -
суми заборгованості за тілом кредиту 107 984,51 гривні;
суми заборгованості за відсотками 45 745,89 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», , місцезнаходження (юридична адреса): 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.43.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 ; місце проживання (фактичне, згідно довідки ВПО): АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.С. Звєздова