Справа № 147/1186/24
Провадження № 2/147/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 листопада 2024 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі

головуючого судді Почкіної О.М.,

із участю секретаря Бабчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 серпня 2020 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 04.08.2020 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який вони зареєстрували 04 серпня 2020 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Спільне життя сторін не склалося. Сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, які служать основою для побудови сім`ї та притаманні подружжю. Сімейні відносини між подружжям остаточно припинені з 01.03.2024, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Спільних неповнолітніх дітей у подружжя немає, однак розірвати шлюб через органи РАЦС не можливо через відсутність спільної згоди та напружені відносини між подружжям.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.09.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового засідання 15.10.2024 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В зв`язку із неявкою сторін судове засідання відкладено на 05.11.2024.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В прохальній частині позовної заяви просила суд розгляд справи проводити без її участі. Також зазначила, що примирення сторін є неможливим та не заперечувала проти прийняття заочного рішення.

Відповідач у судові засідання, які відбулися 25.09.2024, 15.10.2024, не з`явився, відзиву та будь-яких клопотань не подав. Оскільки, отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, тому судом вживалися заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи» шляхом здійснення виклику відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з моменту опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2022 року у справі № 0417/2-4308/2011 (провадження № 61-12162св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 757/72370/17 (провадження № 61-17265св20), якщо судом було встановлено, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача невідоме, то оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України є належним способом повідомлення про час та місце розгляд справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши причину повторної неявки належним чином повідомленого ОСОБА_2 про час і місце судового засідання неповажною, відсутність відзиву відповідача, а також відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, вважає, що можливо провести заочний розгляд по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та ухвалити заочне рішення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.08.2020 зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що 04.08.2020 складено відповідний актовий запис за №159 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Подружжя спільних дітей не має.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка в позовній заяві вказала, що шлюбні відносини фактично припинені, спільних дітей подружжя немає, а відповідач не вчиняє будь яких дій для розірвання шлюбу, тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Також у позовній заяві позивачка зазначила, що попередній розрахунок судових витрат становить 986,40 грн, що складається із судового збору та сервісного збору за сплату судового збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, стягненню на користь позивачки підлягають виключно судові витрати без сервісного збору оскільки спосіб оплати та надавача платіжних послуг було обрано нею самостійно, який за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №593/12032/18.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції № 1077-9352-6279-5041 від 08.09.2024 позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 968,96.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 968,96 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 264, 265, 280-281, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 04.08.2020, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Республіки Польща, зареєстрований за адресою: отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.

Суддя О.М. Почкіна