441/56/24 2/441/278/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05.06.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Городоцької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Городоцької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 , усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом вселення ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщення квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності і не чинити перешкод у користуванні даною квартирою, надати ключі від вхідних дверей до квартири та забезпечити безперешкодний доступ до усіх приміщень квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , 17.08.2021 шлюб між сторонами розірвано, рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили, від даного шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що через неправомірну поведінку відповідача ОСОБА_2 , його гру в комп`ютерні ігри та численні кредити призвели до того, що спірна квартира по АДРЕСА_2 через борги перейшла у власність Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк». Вона з неповнолітніми дітьми залишились без житла та змушена була викупити вищевказану квартиру у Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк».

Вважає, що, квартира АДРЕСА_3 являється її особистою приватною власністю, оскільки така придбана за кошти, які належали їй особисто. У даній квартирі по АДРЕСА_4 проживає на даний час відповідач ОСОБА_2 , який чинить їй та дітям перешкоди у доступі до квартири, користуванні нею, не дає ключів від вхідних дверей. Вважає, що відповідач порушує її право приватної власності на квартиру, вона з дітьми фактично з листопада 2021 року проживає у найманій квартирі, тому просить позов задовольнити.

Позивача в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову (а.с.30).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті судової влади України, причини неявки суд не повідомив (а.с.28, 29, 40, 42).

На сайті «Судової влади»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі.

Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, начальник служби ОСОБА_5 подала заяву у якій просила про розгляд справи у відсутності представника служби у справах дітей, не заперечила, щодо задоволення позовних вимог (а.с.25).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на те, що ОСОБА_2 був обізнаним про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом ОСОБА_1 до нього про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, вважаю за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, заяву позивачки, представника третьої особи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2019 року, Акціонерне Товариство «Перший український міжнародний банк» передав у власність ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 , за неї обговорену грошову суму відповідно до умов цього Договору (а.с.12-14).

Відповідно до п. 1.2. Договору, вказана квартира складається з двох житлових кімнат та кухні. Загальна площа квартири становить 48,5 (сорок вісім цілих п`ять десятих) кв.м., житлова 26,1 (двадцять шість цілих одна десята) кв.м.

Відповідно п. 1.3. Договору убачається, що Об`єкт продажу належить банку на праві власності на підставі Договору іпотеки № 6747954, посвідченого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області 29 серпня 2008 року за реєстровим № 2473, який містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. Право власності на Об`єкт продажу зареєстроване 04.07.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером: 172984767 від 08.07.2019 року, виданим державним реєстратором КП «Реєстрація майна бізнесу» Бойко Х.Р., відповідно до якого номер запису про право власності : 32293758, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 6209.

У п.8.4. Договору зазначено, що покупець, тобто, ОСОБА_1 , довів до відома зміст заяви від її чоловіка ОСОБА_2 , про те, що йому відомо про купівлю його дружиною вищевказаної квартири за її особисті кошти, яка посвідчена нотаріусом Романом Ткач в м. Акшелон, Ізраїль, 14 серпня 2019 року, № 2756/2019» (а.с.14 звор.).

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.09.2019, за номером 181530680, сформованого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської бласті Мухою М.Т., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, загальною площею 48,5 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно дост. 47 Конституції України,кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.317, ч. 1 ст.319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1ст. 321 ЦК України).

Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. ст.150,155 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім передбачених законом випадків.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи Витягу про зареєстрованих житловому приміщенні/будинку осіб від 12.10.2023 виданого ЦНАП Городоцької міської ради Львіської області по АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із долучених до матеріалів справи копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , убачаєтьсч, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9,10).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 чинить позивачці перешкоди у доступі до квартири, користуванні нею, не дає ключів від вхідних дверей, не впускає у приміщення квартири, внаслідок чого, остання з листопада 2021 року з неповнолітніми дітьми проживає на найманій квартирі, що в АДРЕСА_5 .

Із долучених до матеріалів справи копії заяви ОСОБА_6 від 21.02.2022, Рапорту чергового ЧЧ ВнП №1 Львівського РУП №2 у Львівській області від 30.09.2021 №4392, Повідомлення №663 від 25.11.2021 убачається, що ОСОБА_1 зверталася з заявами в Городоцький відділ №1 Львівського РУПУ №2 у Львівській області та в КУ «Центр надання соціальних послуг Городоцької міської ради», з приводу неправомірних дій відповідача, у т.ч. щодо недопуску її до квартири (а.с.33, 34, 37).

Відповідно до Довідки про результати проведення перевірки від 09.12.2021, Повідомлення №663 від 25.11.2021, Повідомлення начальника ВП №1 ЛРУ №2 у Львівській області від 16.12.2021 за №5291/45/03 за зверненням ОСОБА_7 від 26.11.2021 та від 15.02.2022, убачається що з ОСОБА_2 , проведено профілактичну бесіду (а.с.11,34, 35, 36).

Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 20 грудня 2021 року у справі № 310/9577/19, згідно з яким у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майно власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю.

З позовної заяви та долучених до матеріалів справи документів, встановлено, що характер порушеного права є очевидним та полягає у відсутності у позивачки доступу до вищеозначеної квартири. Відповідно, саме ця обставина підлягає доказуванню і саме у спосіб відновлення цього доступу шляхом усунення перешкод та вселення позивача відбувається захист порушеного права.

Як на підставу задоволення своїх позовних вимог, позивачка вказала на те, що не має можливості потрапити у належне їй майно, розпоряджатись ним та вільно користуватись, оскільки відповідач доступу до житлового приміщення не надає, не надає ключів від вхідних дверей квартири.

Доказів, які б спростовували зазначене , судом не встановлено, а відповідачем не надано.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимогст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову.

Судом встановлено, що ненадання відповідачем заперечень з приводу заявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі, суд вважає доведеним факт наявності у позивачки перешкод у користуванні квартирою.

Обставин, які б спростували покликання позивачки на наявність у неї перешкод у користуванні квартирою, судом не здобуто, відповідачем обгрунтованого заперечення не надано, а отже, є підстави для задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Крім того, суд, в порядку ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача в позивачки 1211 грн. 20 коп. судового збору. (а.с.1,20).

Керуючись ст. ст.12, 77-82, 141, 223, 263-265, 268 ЦПК України ст. ст.3,11,15,16,316,317,319,321,386,391,396 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом вселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , проживаючої по АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , проживаючої по АДРЕСА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , проживаючої по АДРЕСА_5 , в приміщення квартири АДРЕСА_1 , видачі ключів від вхідних дверей до квартири та забезпеченням безперешкодного доступу до усіх приміщень квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 1211 ( одна тисяча двісті одинадцять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення буде складено протягом десяти днів.

Головуючий суддя Перетятько О.В.