рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/9587/24

Номер провадження 2/495/4593/2024

30 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого судді - Боярського О.О.,

за участі секретаря судових засідань Червинської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокозацької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якому просить визначити йому додатковий строк 3 місяця, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 06.02.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за №52.

Позивачка вказує, що постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Наприкінці вересня 2024 року позивач знайшов заповіт, складений ОСОБА_2 , та посвідчений 28 вересня 2016 року ОСОБА_3 , юрисконсультом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за реєстровим №138, згідно якого ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 житловий будинок за номером АДРЕСА_2 . Даний заповіт за життя спадкодавця не був змінений і не скасований.

ОСОБА_1 вказує, що про існування вказаного заповіту раніше йому нічого не було відомо.

На день смерті спадкодавцеві належало: житловий будинок за номером АДРЕСА_2 , що в цілому складається: житловий будинок літ. «А», житловою площею 48,9 кв.м., загальною площею 78,6 кв.м., літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», споруди №1-6, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 18.04.1975 року секретарем Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_4 , за реєстровим №61 та зареєстрованим у Білгород-Дністровському МБТІ 18.01.1994 року, реєстрований №1102.

11.10.2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини за заповітом, але ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки позивач пропустив строк на прийняття спадщини за заповітом, та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Позивач подав до канцелярії суду заяву з проханням судове засідання провести без участі позивача, заяву задовольнити.

Представник Старокозацької сільської ради в судове засідання не з`явився ,надав до суду заяву у якій просив справу розглядати без участі представника, зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 06.02.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за №52.

Позивачка вказує, що постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Наприкінці вересня 2024 року позивач знайшов заповіт, складений ОСОБА_2 , та посвідчений 28 вересня 2016 року ОСОБА_3 , юрисконсультом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за реєстровим №138, згідно якого ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 житловий будинок за номером АДРЕСА_2 . Даний заповіт за життя спадкодавця не був змінений і не скасований.

ОСОБА_1 вказує, що про існування вказаного заповіту раніше йому нічого не було відомо.

На день смерті спадкодавцеві належало: житловий будинок за номером АДРЕСА_2 , що в цілому складається: житловий будинок літ. «А», житловою площею 48,9 кв.м., загальною площею 78,6 кв.м., літня кухня літ. «Б», вбиральня літ. «В», споруди №1-6, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого 18.04.1975 року секретарем Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_4 , за реєстровим №61 та зареєстрованим у Білгород-Дністровському МБТІ 18.01.1994 року, реєстрований №1102.

11.10.2024 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини за заповітом, але ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки позивач пропустив строк на прийняття спадщини за заповітом, та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Так, правила вказаної норми можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно вищезазначеного пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270ЦК для прийняття спадщини.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так, у зазначеній постанові наголошується, що за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Касаційний цивільний суд у справі №565/1145/17 вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є:

?тривала хвороба спадкоємця;

?велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;

?складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;

?перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних сил України;

?необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічна правова позиція була викладена у Постанові Верховного суду України №591/1271/18 від 15.04.2021 року.

При вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Судом установлено, що, строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивач пропустив з тієї причини, що після смерті спадкодавця не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податку: НОМЕР_2 , додатковий строк 3 місяця, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський