Єдиний унікальний номер 448/1860/24
Провадження № 2-о/448/79/24
У Х В А Л А

іменем України

06.11.2024 м. Мостиська

Суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

1.Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Стиранка М.Б. через систему «Електронний суд» звернувся до Мостиського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління юстиції.

2.Заява мотивована тим, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Раденичі, Мостиського району, Львівської області. 13 квітня 1949 року Крукеницьким районним бюро ЗАГС Дрогобицької області заявниці було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (актовий запис від 13.04.1949), в якому не було зазначено національності заявниці, однак зазначено національність її батьків - батько заявниці ОСОБА_2 є українцем за національністю, а мати ОСОБА_3 - полькою. Після укладення шлюбу заявницею було змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Під час перебування у шлюбі в ОСОБА_1 з чоловіком народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження якої національність заявниці як матері було зазначено «українка» замість «полька», та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження якого національність заявниці як матері було зазначено «полька».

3.Зазначає, що мати заявниці ОСОБА_3 була полькою за національністю, сповідувала римо-католицьку віру, проживала на території України, дотримуючись традицій національності. Заявниця також сповідувала римо-католицьку віру, була хрещена в римо-католицькій церкві, виховувалася відповідно до польських традицій, підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, які проживають на території Польщі, святкує польські свята та вважає себе полькою.

4.Зазначає, що в позасудовому порядку змінити записи в актах цивільного стану неможливо, оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові міжрегіонального Управління Міністерства юстиції листом повідомив, що заява про внесення актових записів не підлягає розгляду.

5.На підставі викладеного просить:

5.1. Встановити факт приналежності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до польської національності.

5.2. Встановити факт неправильності запису про національність заявниці ОСОБА_1 в актовому записі про народження №42 від 10.10.1956 в книзі записів актів громадського стану виконавчого комітету Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області та зобов`язати Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про народження №42 від 10.10.1956 в книзі записів актів громадського стану виконавчого комітету Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області, змінивши у графі відомості про матір ОСОБА_1 національність з «українка» на «полька».

5.3. Встановити факт неповноти запису про національність заявниці ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_8 в актовому записі про одруження №19 від 05.11.1955, складений Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області та зобов`язати Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про одруження №19 від 05.11.1955, складений Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області, а саме доповнити актовий запис про одруження відміткою про національність громадянина ОСОБА_8 , зазначивши «українець» та національність ОСОБА_1 , зазначивши «полька».

5.4. Встановити факт неповноти запису про національність заявниці ОСОБА_1 в актовому записі про народження №2 від 13.04.1949, складений Крукеницьким районним бюро ЗАГС Дрогобицької області та зобов`язати Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про народження №2 від 13.04.1949, складений Крукеницьким районним бюро ЗАГС Дрогобицької області, а саме доповнити актовий запис про народження відміткою про національність дитини ОСОБА_1 , зазначивши «полька».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд виходить з наступного.

6.Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

7.Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

8.За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

9.Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

10.Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

11.Представник заявниці - ОСОБА_1 - адвокат Стиранка М.Б. звернувся до суду із заявою про встановлення факту щодо приналежності заявниці до польської національності та внесення змін до актових записів у графі «національність» для підтвердження польського походження.

12.Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України від 31 грудня 1991 року № 24 «Про порядок зміни громадянами України національності», відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Зазначений Указ Президента України втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

13.Відповідно до положень ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

14.Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

15.Частиною першою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

16.Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01. 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

17.Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

18.Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

19.Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

20.Відповідно до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

21.При цьому чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

22.Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

23.Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає ст. 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

24.Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

25.Відповідну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила у постановах від 29.05. 2019 року в справі № 398/4017/18 (провадження № 14-215цс19), від 11.09.2019 року № 810/2732/18 (провадження № 11-381апп19), від 13.12.2023 року №290/1005/22 (провадження № 61-2772св23), від 17.11.2023 року №216/4127/23 (провадження № 61-14213св23).

26.Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 760/19921/16-ц, в судовому порядку не можуть бути встановлені факти щодо належності особи до певної національності.

27.При цьому, заявник не позбавлений права звернутися для вирішення питання про приналежність його до польської національності до органів реєстрації актів цивільного стану як суб`єкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо його національності, а у разі відмови такого суб`єкта оскаржити її в судовому порядку.

28.При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

29.Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

30.Отже, у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності, суд дійшов висновку про те, що такі вимоги не підлягають судовому розгляду в порядку цивільного судочинства.

31.Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18, постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 754/631/20, постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 761/36561/19, постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 759/13784/19, постанові Верховного Суду від 30 березня 2022 року у справі № 458/1176/20.

32.Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 186 , 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

1. У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мостиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального Управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

2. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

3. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду виготовлена та підписана суддею в нарадчій кімнаті 05.11.2024.

Суддя Світлана ГІРЯК