Справа № 349/1937/24
Провадження № 2-н/349/128/24
У Х В А Л А

06 листопада 2024 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г., перевіривши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «РОЛЕКТА-ІФ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «РОЛЕКТА-ІФ» ( надалі ТОВ «РОЛЕКТА-ІФ» ) подало до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 березня 2022 року по 30 вересня 2024 року в розмірі 7 941,35 грн та три проценти річних в розмірі 616,16 грн, всього - 8 557,51 грн.

У видачі судового наказу необхідно відмовити з огляду на наступне.

В заяві про видачу судового наказу ТОВ «РОЛЕКТА-ІФ» зазначає, що надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території здійснювалось у багатоквартирному житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18.

Із заяви та доданих до неї документів вбачається, що предметом заяви є стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Отже, надання послуг ТОВ «РОЛЕКТА-ІФ» з утримання будинку, споруд та прибудинкової території споживачу ОСОБА_1 стосується забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Оскільки заява про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території не підсудна Рогатинському районному суду Івано-Франківської області, а тому на підставі п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.30,162,164-166,260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «РОЛЕКТА-ІФ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Роз`яснити заявнику положення частини другої статті 164 ЦПК України та частини першої статті 166 ЦПК України, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено 06 листопада 2024 року.

Суддя Р.Г. Могила