Справа № 931/586/24
Провадження № 2/931/230/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

22.07.2024 року ТОВ "Коллект Центр" звернулось до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 439908 від 09.12.2020 року, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 12500 грн, строк кредиту 730 днів, остання зобов`язалася повернути використану суму в строк до 09.12.2022 року і сплатити проценти за користування кредитними коштами на визначених умовами договору. Пунктом 1.5. договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п.3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Вказує, що ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту.

26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 439908 від 09.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 439908 від 09.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Зазначає, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язань за вказаним договором, в зв`язку з чим станом на 10.07.2024 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 26752,39 грн, з яких: 11502,82 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15249,57 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 439908 від 09.12.2020 року в розмірі 26752,39 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 15.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін (а.с. 41).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 3).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 50). Про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала.

З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судом установлено, що 09 грудня 2020 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 439908, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 12500 грн. на строк 730 днів з кінцевим терміном повернення 09 грудня 2022 року (підпункт 1.3 та 1.4) (а.с. 4-8).

Кошти кредиту надаються позивачем у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 10000 грн. на користь відповідача за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 2500 грн. шляхом їх перерахування на користь позивача з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору.

Як зазначено в п.3.1 кредитного договору нарахування відсотків здійснюється в межах строку надання кредиту на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів.

Відповідно до п.п.3.2, 3.6 договору нарахування відсотків здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, прострочення відповідачем сплати кредиту (чергового платежу) або звернення позивача до суду про стягнення заборгованості не зупиняє нарахування відсотків протягом строку дії кредитного договору.

09 грудня 2020 року відповідачем підписано Заяву-Анкету та Заяву-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «Слон Кредит» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів (а.с. 6).

В паспорті споживчого кредиту зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. В розділі 4 паспорту зазначено, що відсоткова ставка становить 85% річних, реальна відсоткова ставка 126,84 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 26204 грн 79 коп. В розділі 5 паспорту зазначений порядок повернення кредиту (а.с. 7).

У Додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 439908 від 09.12.2020 року зазначений графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, який складається з суми кредиту, нарахованих до сплати процентів шляхом сплати щомісячних платежів, починаючи з 09.12.2020 року, останній платіж 09.12.2022 року (а.с. 8).

Як вбачається з платіжного доручення № 3950 від 09 грудня 2020 року відповідачу перераховані кошти згідно з Договором № 439908 про надання споживчого кредиту від 09.12.2020 року у розмірі 10000 грн. (а.с. 11).

З інформації ТОВ "Слон кредит" щодо даних, які підтверджують видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено ТОВ "Вердикт Капітал", вбачається, що відповідачу було перераховано кошти за договором № 439908 (а.с. 8 зворот-10).

26 листопада 2021 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Слон кредит» було укладено договір факторингу № 26/11-2021/13, за умовами якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за договором № 439908 від 09.12.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 (а.с. 14-20).

Згідно копії реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26/11-2021/13 від 26.11.2021 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 16626 грн 76 коп., з яких: 11502 грн. 82 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 5123 грн. 94 коп. - заборгованість за процентами за користування позикою (а.с. 17-19).

10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та Позивачем було укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з яким ТОВ «Слон кредит» передало позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за договором позики, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем (а.с. 20 зворот-26).

Згідно Реєстру боржників та витягу з реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за відповідачем рахується заборгованість за договором позики у розмірі 26752 грн 39 коп., з яких: 11502 грн 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15249 грн 57 коп. - заборгованість за процентами (а.с. 24-26).

Відповідачем було частково погашено заборгованість: сплачено 997,18 грн тіла кредиту, 3913,82 грн процентів по кредиту згідно розрахунку ТОВ "Слон кредит", наданого станом на 26.11.2021 року, загальна сума заборгованості 16626,76 грн, з яких: 11502 грн. 82 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 5123 грн. 94 коп. - заборгованість за процентами за користування позикою (а.с. 11 зворот).

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.03.2023 року, за договором про споживчий кредит № 439908 від 09.12.2020 року сума заборгованості ОСОБА_1 складає 26752 грн 39 коп., з яких: 11502 грн 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15249 грн 57 коп. - заборгованість за процентами

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Коллект Центр», станом на 10.07.2024 року, за договором про споживчий кредит № 439908 від 09.12.2020 року сума заборгованості ОСОБА_1 складає 26752 грн 39 коп., з яких: 11502 грн 82 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 15249 грн 57 коп. - заборгованість за процентами (а.с. 12).

ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 12500 грн. Натомість, всупереч умовам кредитного договору №439908 від 09.12.2020 року, відповідач свої кредитні зобов`язання не виконала у повному обсязі, хоча частково нею було погашено заборгованість: сплачено 997,18 грн тіла кредиту, 3913,82 грн процентів по кредиту, суму кредиту, нараховані відсотки у встановлений договором строк не повернула, доказів іншого суду не подано.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом ст. 626, 628 цього ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Згідно з приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Таким чином, судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 09 грудня 2020 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 439908 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 12500 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах. Строк повернення кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 09 грудня 2022 року, проценти за перший день користування кредитом - 25 % в день, поточні проценти - 85% річних. Відповідачем було частково погашено заборгованість: сплачено 997,18 грн тіла кредиту, 3913,82 грн процентів по кредиту.

Таким чином, фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були, відсотки за користування кредитом не сплачені.

Первісний кредитор ТОВ «Слон кредит» відступило своє право грошової вимоги до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» згідно Договору факторингу №26-11/2021/13 від 26 листопада 2021 року, згодом ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр», згідно Договору факторингу №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року.

А відтак, ТОВ «Коллект Центр» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним нею Договором № 439908 про надання споживчого кредиту від 09 грудня 2020 року.

Ураховуючи те, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, сплати нарахованих відсотків ні на рахунки ТОВ «Коллект Центр», ні на рахунки попереднього кредитора, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором № 439908 про надання споживчого кредиту від 09 грудня 2020 року в розмірі 26752 гривні 39 копійок, з яких 11502 гривні 82 копійки - сума заборгованості за тілом кредиту; 15249 гривень 57 копійок - сума заборгованості за процентами.

Щодо вимоги позивача про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 578 від 01.07.2024 року до договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивчення документів 3000 грн. (2 години вартістю по 1500 грн.), ціна складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6000 грн. (2 годин по 3000 грн.); витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 9000 грн. (а.с. 30 зворот - 35).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги як надання усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення боргу.

Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є стягнення в користь позивача з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн сулового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 137,141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-284, ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ,525, 526, 530, 549, 610, 612, 1048, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306,) суму заборгованості за договором № 439908 від 09.12.2020 в розмірі 26752 (двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 39 копійок, з яких 11502 (одинадцять тисяч п`ятсот дві) гривні 82 копійки - сума заборгованості за тілом кредиту; 15249 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 57 копійок - сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повний текст рішення складено 03.10.2024 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ - 44276926.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна