490/8388/24
н/п 4-с/490/37/2024
У Х В А Л А

24 вересня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чулуп О.С. ознайомившись за матеріалами скарги адвоката Дідух Крістіни Олегівни подану в інтересах скаржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга від представника скаржника-адвоката Дідух Крістіни Олегівни, подана в інтересах скаржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального ВДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання постанови суду по справі № 490/8388/24.

Представник скаржника просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Леденчука Д.С. про відкриття виконавчого провадження № 75011951 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000 грн.

Ознайомившись із поданою скаргою та доданими до неї матеріалами суд дійшов до таких висновків.

Скарга подана в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Порядок подання та розгляду скарги на дії державного виконавця регламентований нормами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відповідно до положень статті 447 та частини першої статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Тобто зазначеними нормамиЦПК Українипередбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Проте, як вбачається зі змісту скарги, скаржник оскаржує дії державного виконавця щодо виконання постанови суду, винесеної в порядку КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, по справі № 490/3746/23, а не щодо виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Відтак зазначена скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною другою статті 20 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначенихчастинами першою та третьою цієї статті.

Згідно із частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням уКонституції Українипринципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою ЄСПЛ.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» ЄСПЛ указав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні в справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria, заява № 7360/76) Європейська комісія з прав людини висловила думку, що термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленимзаконом`у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 175/1571/15.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина п`ята статті 186 ЦПК України).

Ураховуючи наведене вище, вважаю, що у відкритті провадження у справі за скаргою адвоката Дідух К.О. поданою в інтересах скаржника ОСОБА_1 , на дії державного виконавця слід відмовити та роз`яснити скаржнику до юрисдикції якого суду віднесено розгляд його справи.

Керуючись статтями 186, 260, 261 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою адвоката Дідух Крістіни Олегівни, поданою в інтересах скаржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо виконання постанови суду по справі № 490/3746/23.

Роз`яснити скаржнику що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції Миколаївського окружного адміністративного суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя