КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило:

- стягнути з відповідача на користь товариства суму заборгованості за Кредитним договором № від 13.06.2018 у розмірі 249403,80 грн., з яких: 117553,46 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,16 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 84575,12 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 47270,06 грн. -сума заборгованості за пенею;

- стягнути з відповідача на користь товариства понесені судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до Кредитного договору № від 13.06.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 140743,50 грн. зі строком надання кредиту 36 місяців, із застосуванням річної відсоткової ставки у розмірі 0,01 % річних, та 2,39% щомісячних процентів.

Також, 13.06.2008 між ТОВ «ФК «ЦФР» та позичальником було укладено Договір застави, за яким забезпечуються виконання усіх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором № від 13.06.2018.

27.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до якого, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Кредитним договором № від 13.06.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 .

Однак, всупереч вимог цивільного законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 249403,80 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Кредитним договором № від 13.06.2018 на загальну суму 199913,75 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2998,71 грн. (а.с. 57-63).

Ухвалою Дніпровського районного суду від 20.02.2024 заяву відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2024 залишено без задоволення (а.с. 119-121).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції про стягнення з нього на користь товариства заборгованості за кредитним договором на загальну суму 199913,75 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2998,71 грн. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову повністю. Також, просив призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судових повісток та ухвали суду про призначення справи до розгляду з доданими до неї документами не отримував, взагалі не знав про судовий розгляд справи, де він є відповідачем, а тому не прибув у судове засідання, не надав відзиву на позов та не повідомив суд про поважність причин неявки у судове засідання.

При цьому, зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що його підпису у кредитному договорі немає, як і не має у нього підписаного ним примірника кредитного договору.

Вказує, що договір застави від 13.06.2018, укладений між первісним кредитором та відповідачем, яким забезпечувалося виконання зобов`язань за кредитним договором, є неукладеним, тобто таким, що не несе ніяких юридичних наслідків та є нікчемним, оскільки він не підписаний його стороною, співвласником предмету забезпечення - ОСОБА_2 .

Також, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, оскільки порушення прав первісного кредитора відбулося 13.06.2018, а новий кредитор звернувся до суду 04.09.2023.

Зазначає, що оскільки відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України він не був повідомлений про укладення договору про передачу права вимоги новому кредитору, тому відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України він мав право не виконувати свого обов'язку новому кредитору до надання доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (а.с. 127-134).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.03.2024 цивільну справу повернуто до Дніпровського районного суду м.Києва для усунення недоліків у її оформленні (вирішення питання про ухвалення додаткового рішення), які повинні бути усунуті протягом місяця з дня одержання справи (а.с. 162, 163).

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.04.2024 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за річними відсотками у розмірі 5,16 грн.; відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за щомісячними відсотками у розмірі 18164,36 грн.; відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за пенею у розмірі 31320,53 грн.(а.с. 165-167).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 09.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи (а.с. 172-174).

05.06.2024 до суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржено лише відповідачем і фактично лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" з заявою № від 13.06.2018 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" та заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР", підписанням яких підтвердив, що підписаний ним паспорт кредиту №2708588 від 13.06.2018 містить умови кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" становлять між ТОВ "ФК "ЦФР", як кредитодавцем, та ним, як позичальником, кредитний договір.

Згідно з паспортом кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" № 2708588 сума кредиту, наданого позичальнику, складає 140 743,50 грн., розмір щомісячних процентів 2,39% від суми кредиту, а розмір річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором, строк дії 36 місяців. В даному паспорті кредиту визначений порядок повернення кредиту та передбачена відповідальність у вигляді неустойки у разі тривалого прострочення позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Також, 13.06.2018 між ТОВ "ФК "ЦФР" та позичальником укладено договір застави, відповідно до умов якого заставою за цим договором забезпечується виконання усіх грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором № від 15.06.2018, а також зобов`язання з відшкодування збитків та сплати пені та штрафу, що виникають з порушення позичальником умов зазначеного кредитного договору.

Зі змісту Довідки (графіку руху коштів) за Вих. № 8582164-SG від 30.01.2023 вбачається рух на рахунку, факт видачі відповідачу кредитних коштів та здійснення останнім часткового погашення заборгованості за договором.

07.01.2023 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до умов якого, на умовах, встановлених цим Договором, Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості).

Згідно з Витягом з Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги по боржнику ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 13.06.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги та розрахунку заборгованості, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 13.06.2018 в сумі 249403,80 грн., з яких: 117553,46 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,16 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 84575,12 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками; 47270,06 грн. - сума заборгованості за пенею.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується як факт укладення відповідачем кредитного договору та отримання коштів, так і факт наявності у відповідача перед позивачем, як новим кредитором, заборгованості за вказаним договором у загальному розмірі 199 913,75 грн., з яких: 117553,46 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 66410,76 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками за період з 13.06.2018 по 12.06.2021; 15949,53 грн. - заборгованість за пенею за період з 14.08.2018 по 13.02.2020.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.

Натомість, відповідачем не спростовано відсутності у нього заборгованості за кредитним договором, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором матеріали справи також не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв`язку з чим суд позбавив його можливості надати свій відзив на позовну заяву, клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, а також заяву про застосування строків позовної давності, колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.

Основними засадами судочинства відповідно до частини першої статті 129 Конституції України визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (частина перша статті 8 ЦПК України).

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться судом відповідно до статті 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, наведена норма дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.07.2022 у справі № 148/2412/19.

Як вбачається з матеріалів справи, за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

08.09.2023 року судом першої інстанції на поштову адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, однак конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 56).

Таким чином, враховуючи положення ч. 8 ст. 128 ЦПК України, колегія суддів вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було пропущено строк позовної давності, а кредитний договір відповідачем не підписувався, у зв`язку з чим у справі необхідно призначити судову почеркознавчу експертизу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач, достеменно знаючи про наявність у нього заборгованості за кредитним договором та допустивши власну бездіяльність щодо отримання поштової кореспонденції за місцем реєстрації, а також не проявивши зацікавленості у врегулюванні спору, не вчинив жодних процесуальних дій, направлених на спростування пред'явлених до нього вимог.

Подаючи апеляційну скаргу, відповідач мав право надати нові докази на спростування відсутності у нього заборгованості за кредитним договором, проте таким правом не скористався. Така процесуальна поведінка відповідача свідчить про намагання останнього уникнути виконання взятих на себе зобов'язань з повернення позичених коштів.

При цьому, слід наголосити, що заявляючи клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, відповідач заперечує власний підпис лише у заяві про отримання кредиту та паспорті кредиту, проте не заперечує підписання інших документів, зокрема нотаріального посвідченого договору застави від 13.06.2018, укладеного між ним та ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень", відповідно до якого ОСОБА_1 у забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, який укладений шляхом підписання ним заяви № від 13.06.2018, передав кредитору (заставодержателю) належний йому на праві власності автомобіль.

Щодо посилань апелянта на те, що він не був повідомлений про укладення договору про передачу права вимоги новому кредитору, слід зауважити, що саме по собі неотримання повідомлення про відступлення права вимоги не припиняє зобов'язань сторін за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора, адже, боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і містять посилань, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення, яке не може бути скасованим з формальних підстав.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова