Номер провадження 2/205/1056/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу №205/10991/23 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 заповіла все своє майно позивачу. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із вторгнення російської федерації на територію України позивач постійно був зайнятий виконанням військового обов`язку поза межами м. Дніпра та не мав можливості прийняти спадщину.

27.09.2023 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для подання відповідної заяви.

На підставі викладеного просить визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у три місяці з дати набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 року витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 15.02.2024 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Від представника Дніпровської міської ради Дикої Н.В. надійшла заява, у якій просила провести розгляд справи без її участі, прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Від представника Другої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява, в якій просила розглядати справу за відсутність представника нотаріальної контори.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що 27.02.2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2002 року ОСОБА_2 належала 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с.43).

27.09.2023 року позивач звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с.38-оберт).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи, наданої нотаріальною конторою, вбачається, що інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно з копією довідки Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області № 372 від 04.10.2023 року позивач проходить військову службу в Службі безпеки України з 11.10.2002 року по 04.10.2023 року (а.с.14).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 цього кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Проте, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 24.02.2022 року на території України 24 введено воєнний стан, який триває станом на дату ухвалення судом даного рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» у п. 3 було встановити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 року було змінено вищевказаний пункт та встановленого, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини, що становив 6 місяців з дня відкриття спадщини, продовжується на 4 місяці.

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк сплив 12.09.2022 року, а відповідно до зазначених вище положень, продовжено на чотири місяці, тобто строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 12.01.2023 року.

Отже, позивач, звернувшись з заявою про прийняття спадщини 27.09.2023 року, пропустив строк на її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, проходження військової служби позивачем протягом строку на прийняття спадщини, що викликало труднощі у зверненні з заявою про прийняття спадщини, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання поважною причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та визначення позивачу додаткового строку для подання такої заяви протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Отже, суд задовольняє позов ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, враховуючи обставини справи, а також те, що позивач не просив стягнути судові витрати з відповідача, суд відносить судові витрати на рахунок позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 1216 -1218, 1220, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 79-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати ОСОБА_1 покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко