СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 6/759/624/24

ун. № 759/28736/21

06 листопада 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Державний виконавець Дарницького відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Ю.П., про розстрочення сплати заборгованості по аліментам у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення сплати заборгованості по аліментам по цивільній справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2021(справа №753/9937/21) шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було розірвано. Після розлучення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо добровільної сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 весь час здійснював фінансове та матеріальне забезпечення дітей у добровільному порядку, а саме перераховував кошти на картку ОСОБА_2 , купував дитячі товари, продукти харчування, іграшки, і. т.д. оплачував медичні послуги. У вересні 2023 року на адресу Заявника надійшов лист державного виконавця Ушенко Юлії Петрівни Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві про відкриття виконавчого провадження ВП№НОМЕР_1 зі змісту якого ОСОБА_1 дізнався, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/28736/21 від 15.02.2022 було задоволено позовну заяву колишньої дружини ОСОБА_2 та постановлено стягувати з ОСОБА_1 щомісячно на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2021 року і до повноліття дитини.

Про існування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2022 про стягнення аліментів на утримання доньок ОСОБА_1 дізнався лише 07.09.2023, коли отримав виконавчий лист. Таким чином, на даний час в провадженні державного виконавця відділу ДВС Дарницького ВДВС ЦМУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист №759/28736/21 від 20.07.2023 виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 всіх часток всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.12.2021 та до їх повноліття (ВП №НОМЕР_1). Так як, в рішенні Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/28736/21 від 15.02.2022 постановлено стягнення аліментів починаючи з дати подачі позову, тобто з 17.12.2021, заявник звернувся до державного виконавця з заявою від 20.09.2023 (вх№23744) про врахування сплачених ним аліментів на утримання доньок за період з квітня 2022 року по серпень 2023 року.

Таким чином, Заявник, не знаючи, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення з мене аліментів, належним чином виконував свої обов`язки щодо утримання дітей та сплачував ОСОБА_5 аліменти, що підтверджується квитанціями Приватбанку на загальну суму 173 000,00 грн. Заявником зазначено, що між ОСОБА_1 та стягувачем ОСОБА_2 відсутні будь-які грошові зобов`язання, кошти надходили безпосередньо на картковий рахунок стягувача аліментів на утримання його неповнолітніх доньок. В подальшому, відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 27.03.2024 по справі №759/19666/23 скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , на бездіяльність головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Юлії Петрівни задоволено частково та зобов`язано посадову особу Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на дітей в межах виконавчого провадження №НОМЕР_1 з урахуванням сплачених ОСОБА_1 в добровільному порядку аліментів на суму 173 000 (сто сімдесят три тисячі) гривень на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 лютого 2022 року по справі № 759/28736/21.

Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментам станом на 01.07.2024 становить 192 814,00 грн. Однак, до розрахунку заборгованості не увійшла сплата ОСОБА_1 аліментів за рішенням суду за квітень 2024 року в сумі 7 115,66 грн. та травень 2024 року в сумі 7 115,66 грн. Таким чином, сума заборгованості по аліментам з урахуванням сплати аліментів за квітень, травень 2024 року становить 178 582,68 грн.

Так, заявник ОСОБА_1 ставить перед судом питання про розстрочення сплати заборгованості за аліментами за рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/28736/21 від 15.02.2022 та на підтвердження відсутності ухилення від сплати аліментів надає копію постанови Київського апеляційного суду від 27.03.2024. У Заявника ОСОБА_1 на сьогоднішній день наявні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення та сплату заборгованості по аліментам, оскільки з початком повномасштабної війни, відбулося зменшення робочих місць, на даний час Татарін не працює, а з початку повномаштабного вторгнення перебував в лавах ЗСУ.

Заявник ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки представник заявника повідомив суд своєю зайнятістю в іншому процесі у Дніпровському районному суді м. Києва.

Разом з тим, зайнятість представника у іншому судовому процесі у розумінні ЦПК України не є поважною причиною для відкладення розгляду справи.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2022 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2021 року і до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість по аліментам станом на 01.07.2024 становить 192 814,00 грн. Однак, до розрахунку заборгованості не увійшла сплата ОСОБА_1 аліментів за рішенням суду за квітень 2024 року в сумі 7 115,66 грн. та травень 2024 року в сумі 7 115,66 грн. Таким чином, сума заборгованості по аліментам з урахуванням сплати аліментів за квітень, травень 2024 року становить 178 582,68 грн.

Так, заявник ОСОБА_1 ставить перед судом питання про розстрочення сплати заборгованості за аліментами за рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/28736/21 від 15.02.2022 та на підтвердження відсутності ухилення від сплати аліментів надає копію постанови Київського апеляційного суду від 27.03.2024.

Заявником зазначено, що на сьогоднішній день наявні обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення та сплату заборгованості по аліментам, оскільки з початком повномасштабної війни, відбулося зменшення робочих місць, на даний час ОСОБА_1 не працює, а з початку повномаштабного вторгнення перебував в лавах ЗСУ.

Заявник просить суд розстрочити виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва №759/28736/21 від 15.02.2022 за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 всіх часток всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.12.2021 та до їх повноліття строком на 12 місяців, а саме по 14 881,89 грн.,кожного місяця, починаючи з дня набрання ухвали законної сили.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантується право кожної особи на звернення до суду з позовом стосовно захисту її прав та обов`язків цивільного характеру. У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд зазначив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина процесу розгляду справи судом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, але не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein V. Germany).

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Однак заявником не наведено у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається заявник, такого характеру не носять, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання відстрочення виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення по цивільній справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 ; Державний виконавець Дарницького відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ушенко Ю.П., про розстрочення сплати заборгованості по аліментам у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ключник А.С.