Справа № 541/1713/24
Номер провадження 2/541/713/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Вірченко О.М., за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Долженко О.М., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, мотивуючи вимоги наступним. В період шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , подружжям було придбано наступне майно: 04 червня 2020 року житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 57 600 грн та земельну ділянку з кадастровим номером :50:052:0018, для обслуговування будинку, вартістю 12 900 грн, власником яких зазначена ОСОБА_1 ; 04 травня 2022 року автомобіль марки «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 50 600 грн, власником якого зазначена ОСОБА_1 ; 03 липня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером :00:010:0039, площею 2 га, яка розшматована на території Глобинської міської ради, вартістю 54 000 грн, власником якої зазначений ОСОБА_2 . Загальна сума майна, придбаного сторонами, становить 175 100 грн. З квітня 2024 року сторони припинили подружні відносини, домовились про поділ майна та вирішили, що позивачці переходить у володіння житловий будинок, земельна ділянка з кадастровим номером :50:052:0018, автомобіль; відповідачу земельна ділянка з кадастровим номером :00:010:0039 зі сплатою позивачкою відповідачу в рахунок різниці вартості майна 33 550 грн. Просила визнати за кожним із них право власності на майно відповідно до їх домовленості.

ОСОБА_1 , її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяви про проведення судового засідання у їх відсутність.

Відповідачем суду було надано відзив на позовну заяву, в якому він вимоги ОСОБА_1 визнав в повному розмірі, судовий розгляд просив провести у його відсутність (а.с. 31).

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

25 вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 25 вересня 2015 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, а.с. 10).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04 червня 2020 року № НОН 096567, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягу з Державного реєстру речових прав 04 червня 2020 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 11-12, 13).

04 червня 2020 року ОСОБА_1 купила земельну ділянку з кадастровим номером :50:052:0018, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування будинку (договір купівлі-продажу від 04 червня 2020 року № НОН 096569, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з державного земельного кадастру, а.с. 14-15, 16).

Відповідно до технічного паспорта на автомобіль 04 травня 2022 року ОСОБА_1 придбала автомобіль марки «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 7).

З 27 червня 2019 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка з кадастровим номером :00:010:0039, площею 2 га, яка розташована на території Глобинської міської ради (інформація з Державного реєстру речових прав, а.с. 17).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 Сімейного кодексу України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Згідно з ст. 69 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на поділ майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності, шляхом виділення його в натурі в особисте майно та припинення спільної власності взагалі.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України у випадку неподільності об`єкту спільного майна, він присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу), якщо інше не встановлено законом або договором. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України та ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Способи та порядок поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені ст. 71 Сімейного кодексу України.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 1, 2 ст. 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Вирішуючи по суті спірні правовідносини між сторонами, суд враховує, що спірне майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , земельні ділянки з кадастровими номерами :50:052:0018, :00:010:0039, автомобіль марки «Renault Megane Scenic», було придбано сторонами під час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки сторони фактично досягли згоди щодо розподілу спільно нажитого майна, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, оскільки позивач заявив клопотання про залишення судових витрат за собою, суд вирішив не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :50:052:0018, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Renault Megane Scenic», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:010:0039, площею 2 га, яка розташована на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :50:052:0018, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :00:010:0039, площею 2 га, яка розташована на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. М. Вірченко