БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2099/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Іванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 .В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя між сторонами не склалося, протягом останніх кількох років спілкування без конфліктів майже не відбувалося, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, тому позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. З початком повномасштабного вторгнення в Україну відповідач ОСОБА_2 виїхала разом з дітьми до Республіки Польща. Старший син ОСОБА_3 повернувся до України у липні 2023 року та проживає наразі з батьком, молодша донька ОСОБА_4 проживає з матір`ю в Польщі. Посилаючись на те, що за час проживання сина разом з батьком, між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виникають конфлікти щодо подальшого проживання сина з батьком в Україні, тому позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ластовка В.В. позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій відповідач повідомила, що перебуває у Республіці Польща, тому не може з`являтися у судові засідання, тому просить розглядати справу в її відсутності.

Від третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника органу опіки. У клопотанні також зазначено, що позивачу роз`яснено, що надання висновку до суду про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є можливим, так як останній має право самостійно приймати рішення стосовно місця свого проживання з одним із батьків.

Обставини справи, що встановлені судом

28 квітня 2007 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зареєстровано Виконкомом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, про що зроблено актовий запис за № 4.

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З Акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 09 листопада 2023 року депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 не проживає із сином та чоловіком ОСОБА_1 у зв`язку з евакуацією за кордон 04.03.2022. ОСОБА_1 самостійно виховує та забезпечує сина.

Вищевказані обставини також підтверджуються довідкою № 5414/1.1.7-05, виданою 15.11.2023 старостою Виконавчого комітету Требухівського старостинського округу А.Цахло (а.с. 49).

Позивач ОСОБА_1 має у користуванні земельні ділянки загальною площею 0,42 га, на яких вирощує сільськогосподарську продукцію для власних потреб, а залишки реалізує на ринку, про що свідчить довідка № 5404/1.1.7-05, видана 14.11.2023 старостою Виконавчого комітету Требухівського старостинського округу А.Цахло.

Згідно Довідки від 08 листопада 2023 року, ОСОБА_3 навчається в Требухівському ліцеї Броварської міської ради Броварського району Київської області у 9-В класі.

З Характеристики, виданої 20 листопада 2023 року Требухівським ліцеєм Броварської міської ради Броварського району Київської області, вбачається, що ОСОБА_3 навчається з першого класі в даному ліцеї, має середній рівень знань, виявляє наполегливість і старанність в навчанні. ОСОБА_6 проживає разом з татом, мама на даний час перебуває за кордоном. Батько спілкується з дитиною, приділяє йому належну увагу. ОСОБА_6 забезпечений всім необхідним для навчання, добре і акуратно вдягнений. Батько відвідує батьківські збори, вчасно повідомляє про причини відсутності ОСОБА_7 в школі, відповідально ставиться до своїх обов`язків.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області № 9.02-02/01/56 від 26.02.2024, позивач звертався 19.02.2024 із заявою про надання висновку до суду щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком. Листом йому роз`яснено, що відповідно до ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З цих підстав, враховуючи, що ОСОБА_3 досяг 14-річного віку й відповідно сам може приймати рішення стосовно місця свого проживання з одним із батьків, ОСОБА_1 відмовлено у наданні до суду відповідного висновку.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, після початку війни відповідач разом з двома дітьми виїхала до Польщі. Пізніше син ОСОБА_6 повернувся в Україну, ОСОБА_2 не захотіла повертатися. Відносин між батьком та сином добрі.

У судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що також є сусідом позивача, а також підтвердив, що син наразі проживає з батьком, вони підтримують хороші стосунки.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є сусідкою позивача. Пояснила, що сторони проживали сім`єю, однак через початок війни дружина з дітьми виїхали за кордон. Улітку 2023 року син повернувся в Україну, проживає з батьком, у них гарні відносини.

Неповнолітній ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти визначення його місця проживання з батьком.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно з ч. ч. 2, 8, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною першою статті 161 ЦК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таким чином, у разі спору місце проживання малолітньої дитини (фізичної особи у віці до чотирнадцяти років) визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, то закон не передбачає можливості вирішення такого спору органом опіки та піклування або судом, оскільки в цьому випадку слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями частини другої статті 29 ЦК України.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наразі досяг 15-річного віку.

Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства він може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення.

Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц (провадження № 61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі № 753/6498/15 (провадження № 61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22), від 17 травня 2023 року у справі №351/611/21 (провадження №61-990св23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи те, що на час розгляду справи дитині сторін виповнилось 15 років, суд не має підстав для визначення її місця проживання з кимось з батьків, оскільки право обирати таке місце самостійно надано дитині законом і будь-яке втручання у реалізацію такого права є неприпустимим.

Відтак, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

На підставі ст. ст. 7, 160, 161 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, адреса місцезнаходження: вул. Героїв України, буд. 15, м. Бровари, Київська обл., 07400.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН