Справа № 201/1889/24
Провадження № 2/201/1718/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівництва №1 і К» (треті особи Головне управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівництва №1 і К» (треті особи Головне управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати (а.с. №4-6).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 19.02.2024р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. №34).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що працював у ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К» у період з 22.08.1991 р. по 12.04.2021 р. Відповідно до довідки форми ОК-5 товариством за окремі періоди не сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: з листопада 2008 р. по січень 2009 р., з березня 2009 р. по серпень 2009 р., з жовтня 2009 р. по липень 2010 р., з січня 2011 р. по лютий 2011 р., за травень 2011 р., з січня 2012 р. по березень 2012 р., за червень 2012р., з січня 2013 р. по березень 2013 р., з січня 2014 р. по березень 2014 р., з травня 2014 р. по червень 2014 р., з жовтня 2014 р. по листопад 2014 р. Крім того, товариством частково були сплачені страхові внески у грудні 2010 р., квітні, липні, серпні, вересні, грудні 2014 р., з січня 2015 р. по червень 2015 р., з січня 2016 р. по червень 2016 р., з січня 2017 р. по грудень 2017 р., з лютого 2018 р. по грудень 2018 р., з січня 2019 р. по грудень 2019 р., з січня 2020 р. по грудень 2020 р., з січня 2021 р. по березень 2021 р. Позивач вважає, що внаслідок невиконання обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України, відповідач порушив його право на перерахунок пенсії, яка вираховується із сум страхових внесків, оскільки у вказані періоди він перебував у трудових відносинах з товариством та йому нараховувалась заробітна плата. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди його роботи в ТОВ «Інтрасистемс», а саме: з листопада 2008 р. по січень 2009 р., з березня 2009 р. по серпень 2009 р., з жовтня 2009 р. по липень 2010 р., з січня 2011 р. по лютий 2011 р., за травень 2011 р., з січня 2012 р. по березень 2012 р., за червень 2012р., з січня 2013 р. по березень 2013 р., з січня 2014 р. по березень 2014р., з травня 2014 р. по червень 2014 р., з жовтня 2014 р. по листопад 2014 р., а також нарахувати та сплатити недоплачені суми страхових внесків, які були сплачені не у повному обсязі за періоди: грудень 2010 р., квітень, липень, серпень, вересень, грудень 2014 р., з січня 2015 р. по червень 2015 р., з січня 2016 р. по червень 2016 р., з січня 2017 р. по грудень 2017 р., з лютого 2018 р. по грудень 2018 р., з січня 2019 р. по грудень 2019 р., з січня 2020 р. по грудень 2020 р., з січня 2021 р. по березень 2021 р.

Відповідач - ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К» двічі повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, однак відповідачем не вчинено дій по отриманню поштової кореспонденції від суду. Так, обидва конверти повернулися на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №49, 50).

Відповідно до вимог ст.ст. 190, 272 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи, однак правом на подання відзиву, будь-яких письмових пояснень або клопотань, не скористався.

01.03.2024р. до суду через систему «Електронний суд» від представника Головного управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представник (а.с. №37, 40).

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, станом на 05.06.2024р. свої пояснення щодо позову до суду не направила. Копію ухвали про відкриття провадження разом з позовною заявою отримано 26.02.2024р., що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи (а.с. №45).

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам у сукупності з наявними письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 22.08.1991р. по 12.04.2021р. перебував у трудових відносинах з ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К», що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. №10-13).

ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К», з яким позивач перебував в трудових відносинах, є платником єдиного соціального внеску відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Наказом від 12.04.2021р. №2-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за власним бажанням.

12.04.2023р. ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К» із вимогою про сплату останнім до Пенсійного фонду єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за наступні періоди: з листопада 2008 р. по січень 2009 р., з березня 2009 р. по серпень 2009 р., з жовтня 2009 р. по липень 2010 р., з січня 2011 р. по лютий 2011 р., за травень 2011 р., з січня 2012 р. по березень 2012 р., за червень 2012р., з січня 2013 р. по березень 2013 р., з січня 2014 р. по березень 2014 р., з травня 2014 р. по червень 2014 р., з жовтня 2014 р. по листопад 2014 р., а також сплату у повному обсязі страхових внесків за періоди: грудень 2010 р., квітень, липень, серпень, вересень, грудень 2014 р., з січня 2015 р. по червень 2015 р., з січня 2016 р. по червень 2016 р., з січня 2017 р. по грудень 2017 р., з лютого 2018 р. по грудень 2018 р., з січня 2019 р. по грудень 2019 р., з січня 2020 р. по грудень 2020 р., з січня 2021 р. по березень 2021 р. (а.с. №17).

Проте, конверт із вимогою до відповідача про сплату до Пенсійного фонду єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування повернувся на адресу позивача.

З аналогічною заявою 29.11.2023р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (а.с. №18).

Листом від 28.12.2023 р. №66130-52559/Б-01/8-0400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація про трудові відносини та нарахований дохід (відсутня сплата страхових внесків) за періоди з 01.11.2008р. по 31.01.2009р., з 01.03.2009р. по 31.08.2009р., з 01.10.2009р. по 31.07.2010р., з 01.01.2011р. по 28.02.2011р., з 01.05.2011р. по 31.05.2011р., з 01.01.2012р. по 31.03.2012р., з 01.06.2012р. по 30.06.2012р., з 01.01.2013р. по 31.03.2013р., з 01.01.2014р. по 31.03.2014р., з 01.05.2014р. по 30.06.2014р. та з 01.10.2014р. по 30.11.2014р., тому зазначені періоди до страхового стажу не зараховано.

Крім того, зазначено, що відповідальним за правильність, достовірність заповнення та подання звіту є страхувальник та у пенсійного органу відсутні повноваження самостійно вносити інформацію до реєстру застрахованих осіб, зазначені періоди можливо буде зарахувати до страхового стажу лише після сплати страхових внесків за зазначені періоди (а.с. №19).

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 7 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 9 Закону Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 вбачається, що за періоди: з листопада 2008 р. по січень 2009 р., з березня 2009 р. по серпень 2009 р., з жовтня 2009 р. по липень 2010 р., з січня 2011 р. по лютий 2011 р., за травень 2011 р., з січня 2012 р. по березень 2012 р., за червень 2012р., з січня 2013 р. по березень 2013 р., з січня 2014 р. по березень 2014 р., з травня 2014 р. по червень 2014 р., з жовтня 2014 р. по листопад 2014 р., відсутня інформація про нараховану заробітну плату, а також перерахований єдиний соціальний внесок (а.с. №14-16).

Разом з тим, позивачем, на підтвердження незаконного не нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у спірні періоди, не надано доказів того, що у спірні періоди йому нараховувалась заробітна плата.

Згідно наявних у матеріалах справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела /суми виплачених доходів та утриманих податків/ станом на 24.06.2022р. вбачається, що у спірні періоди позивачу заробітна плата не нараховувалась (а.с. №25-31).

Так, у ІV кварталі 2008р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 1 304,35 грн. При цьому, згідно індивідуальним відомостям про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5 (далі довідка форми ОК-5), позивач отримував заробітну плату у розмірі 2 350,23 грн. у жовтні 2008р., тобто відомості про отримання позивачем доходу за листопад та грудень 2008р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У І кварталі 2009р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 1 063,04 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5, позивач отримував заробітну плату у розмірі 1 063,04 грн. саме у лютому 2009р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у січні та березні 2009р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У ІІ кварталі 2009р. товариством позивачу заробітна плата не нараховувалась, отже підстави для відрахування єдиного внеску у період з квітня 2009р. по червень2009р. у товариства були відсутні.

У ІІІ кварталі 2009р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 1 189,60 грн.. При цьому, згідно довідки форми ОК-5, позивач отримував заробітну плату у розмірі 1 189,60 грн. саме у вересні 2009р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у липні та серпні 2009р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У ІV кварталі 2009р. товариством позивачу заробітна плата не нараховувалась, отже підстави для відрахування єдиного внеску у період з жовтня по грудень 2009р. у товариства були відсутні.

Аналогічні дані щодо не нарахування позивачу заробітної плати у І та ІІ кварталах 2010р. зазначені у довідці податкового органу, що свідчить про відсутність підстав для відрахування єдиного внеску у період з січня 2010р. по червень 2010р.

У ІІІ кварталі 2010р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 270,03 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5 позивач отримував заробітну плату у загальному розмірі 270,03 грн. саме у серпні та вересні 2010р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у липні 2010р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У І кварталі 2011р.товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 90,90 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5 позивач отримував заробітну плату у розмірі 90,90 грн. саме у березні 2011р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у січні та лютому 2011р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У ІІ кварталі 2011р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 1 095,23 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5 позивач отримував заробітну плату у загальному розмірі 1 095,23 грн. саме у квітні та червні 2011р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у травні 2011р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У І кварталі 2012р., згідно довідки податкового органу, відсутня інформація про отримання позивачем доходів, отже, підстави для відрахування єдиного внеску у період з січня по березень 2012р. відсутні.

У ІІ кварталі 2012р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 2 400 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5 позивач отримував заробітну плату у загальному розмірі 2 400 грн. саме у квітні та травні 2012р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у червні 2012р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У І кварталі 2013р. та у І кварталі 2014р., згідно довідки податкового органу, відсутня інформація про отримання позивачем доходів, отже підстави для відрахування єдиного внеску у період з січня по березень 2013р. та з січня по березень 2014р. відсутні.

У ІІ кварталі 2014р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 580,95 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5 позивач отримував заробітну плату у розмірі 580,95 грн. саме у квітні 2014р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у травні та червні 2014р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

У ІV кварталі 2009р. товариством нараховано позивачу заробітну плату у загальному розмірі 610 грн. При цьому, згідно довідки форми ОК-5 позивач отримував заробітну плату у розмірі 610 грн. саме у грудні 2014р., тобто відомості про отримання позивачем доходу у жовтні та листопаді 2014р., для відрахування єдиного внеску у вказаному періоді, у матеріалах справи відсутні.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 в аспекті їх обґрунтованості (необґрунтованості), суд зауважує на наступному.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивачем в ході розгляду справи доказів отримання заробітної плати у спірні періоди для відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не надано, факт перебування із відповідачем у трудових відносинах ще не свідчить про отримання щомісячного доходу позивачем.

Натомість, матеріалі справи містять докази, що підтверджують законність не нарахування єдиного внеску у зазначені позивачем періоди, у зв`язку з неотриманням доходів у ці періоди.

При цьому, суд зазначає, що саме на ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К» покладається обов`язок з нарахування та сплати єдиного соціального внеску із заробітної плати застрахованої особи.

Крім того, позивачем у справі належними та допустимим доказами не доведено, що відповідач у повному обсязі не нараховував страхових внесків у періоди: грудень 2010р., квітень, липень, серпень, вересень, грудень 2014р., з січня 2015р. по червень 2015р., з січня 2016р. по червень 2016р., з січня 2017р. по грудень 2017р., з лютого 2018р. по грудень 2018р., з січня 2019р. по грудень 2019р., з січня 2020р. по грудень 2020р., з січня 2021р. по березень 2021р., оскільки позовна заява не містить обґрунтування, з яких підстав позивач здійснене нарахування вважає не повним.

Також, доказів того, що у зазначені періоди позивачем було відпрацьовано повний робочий місяць для відрахування страхових внесків у більшому розмірі, позивачем не надано, як і не заявлено клопотання щодо витребування цих доказів.

З наданої позивачем довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про застраховану особу, вбачається, що ТОВ «Управління механізації будівництва №1 і К» у періоди грудень 2010р., квітень, липень, серпень, вересень, грудень 2014р., з січня 2015р. по червень 2015р., з січня 2016р. по червень 2016р., з січня 2017р. по грудень 2017р., з лютого 2018р. по грудень 2018р., з січня 2019р. по грудень 2019р., з січня 2020р. по грудень 2020р., з січня 2021р. по березень 2021р., сплачувались страхові внески відповідно до відпрацьованим дням у місяці.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено протиправності не нарахування відповідачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплати страхових внесків не у повному обсязі, а отже доводи позивача про порушене відповідачем право спростовано матеріалами справи.

За вищезазначеного, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обговорюючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по цій справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, ч. 2 ч.1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління механізації будівництва №1 і К» (треті особи Головне управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на розмір заробітної плати - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.