Справа № 677/686/24
Провадження № 2/677/423/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 червня 2024 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Гладій Л.М.,

з участю секретаря Загаєвської С.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуменюк Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Красилівського районного суду Хмельницької області з позовом, у якому просить поновити строк на оскарження виконавчого напису та виконавчий напис вчинений 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Солонець Т.М. зареєстрований в реєстрі за № 2345 про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (надалі ТОВ «Фінансова компанія управління активами») 16705,15 грн. заборгованості за кредитним договором № 75598418 від 15 травня 2021 року, - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовує позов тим, що 10 квітня 2024 року їй стало відомо, шляхом надіслання поштою, постанови ВП № 68227844 від 03 квітня 2024 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену головним державним виконавцем ВДВС у м. Кам`янець-Подільський Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гуменюк Т.М., при примусовому виконанні на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про стягнення заборгованості в сумі 16705,15 грн. на підставі виконавчого напису № 2345 виданого 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.

Виходячи з предмету та норм права, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису, позивач вважає, що він вчинений в порушення норм права, а заборгованість не є безспірною.

Вважає, що у приватного нотаріуса Солонець Т.М. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Листом Міністерства юстиції України від 25 червня 2020 року №5235/19.5.6/32-20 «Щодо вчинення виконавчих написів» доведено до відома усіх нотаріусів, що вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе, а тому у нотаріуса не було правових підстав для видачі виконавчого напису. З таких підстав позивач просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала, справу просила розглянути у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами»в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи відділу ДВС у м. Кам`янець-Подільському судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2345, у відповідності до якого з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», на підставі договору факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року, за яким відступлено право вимоги за кредитним договором № 75598418 від 15 травня 2021 року, стягнуто заборгованість за період з 25 жовтня 2021 року по 15 грудня 2021 року в сумі 16705,15 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11655,15 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 50 грн. за вчинення виконавчого напису.

Згідно виклику та копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03 квітня 2024 року державного виконавця ВДВС у м. Кам`янець-Подільському існує виконавче провадження № 68227844 від 03 квітня 2024 року з примусового виконання виконавчого напису № 2345, вчиненого приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 16705,15 грн.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів.

Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міськогонотаріального округу Солонець Т.М. керувалася ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29 червня 1999 року, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 24 травня 2021 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Зважаючи на вказане, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Щодо вимоги позивача про поновлення строку на оскарження виконавчого напису суд вважає її безпідставною, оскільки строки оскарження у виконавчого напису нотаріуса можуть відраховуватися з моменту: коли було вчинено виконавчий напис (15 грудня 2021 року); коли боржнику стало відомо про існування виконавчого напису (10 квітня 2024 року), і становлять 3 роки, тобто строк на оскарження не пропущений.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача.

Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 264-265, 354-355 ЦПК України, ст. 18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міськогонотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною15 грудня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2345 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» 16705 (шістнадцять тисяч сімсот п`ять) гривень 15 копійок заборгованості за кредитним договором № 75598418 за період з 25 жовтня 2021 року по 15 грудня 2021 року - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія управління активами на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», місце знаходження: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9 А, офіс 203, .

Треті особи:

приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби в м. Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Гуменюк Тетяна Миколаївна, місцезнаходження: 32301, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, м. Кам`янець-Подільський, вул. Татарська, 8, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Гладій