Справа № 307/2279/24
Провадження № 2/307/526/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

її представника - адвоката Фери Клемонци О.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

Представник Фера ОСОБА_3 05 червня 2024 року від імені позивачки ОСОБА_1 пред`явила до відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області позов про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у період з 04 серпня 2021 року по 27 жовтня 2021 року, за 54 робочі дні в розмірі 52 550,12 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідно до рішення Тячівського районного суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 307/3182/21, провадження 2/307/834/21, наказу Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради від 28 жовтня 2021 року № 18-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » позивачка була поновлена на роботі на посаді методиста з інформаційно-методичної роботи Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради.

Рішенням Тячівського районного суду від 20 жовтня 2021 року задоволено позов позивачки ОСОБА_1 та поновлено позивачку на роботі, однак у позові про поновлення на роботу до Тячівського районного суду позивачкою стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не було заявлено.

Після поновлення на роботі позивачка зверталась до керівника Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради з проханням виплатити їй кошти за час вимушеного прогулу, однак відповіді не отримала.

Позивачка зверталась і до засновника Буштинської селищної ради з проханням виплатити їй кошти за час вимушеного прогулу, однак їй було відмовлено, у зв?язку з тим, що у зазначеному рішенні суду про поновлення на роботі нічого не було вказано про стягнення коштів на користь позивачки за час вимушеного прогулу.

Вважає належним відповідачем у справі - відділ освіти, сім?ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради. На момент незаконного звільнення позивачки та поновлення позивачки на роботі, фінансування Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради, ведення бухгалтерського обліку, здійснення всіх нарахувань та виплат, в тому числі і заробітної плати працівникам Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради здійснювалось відділом освіти, сім?ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради.

Це підтверджується п. 6.5. Статуту, затвердженого рішенням ІІ сесії VIII скликання Буштинської селищної ради № 47 від 29.01.2021 року, погодженого виконувачем обов`язків начальника відділу освіти, сім?ї, молоді та спорту 27.01.2021, чинного на момент звільнення та поновлення позивачки, а також пунктом 2 наказу «Про звільнення ОСОБА_1 » від 03.08.2021 року № 11-к по Буштинському еколого-натуралістичному центрі учнівської молоді Буштинської селищної ради.

Для реалізації свого права, позивачка звертається з позовом до суду про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу після ухвалення рішення Тячівським районним судом 20 жовтня 2021 року про поновлення на роботі .

Поновлення позивачки на роботі відповідно до рішення Тячівського районного суду є фактом незаконного звільнення позивачки, який не потребує додаткових доказів.

Позивачка була звільнена 03 серпня 2021 року та поновлена 28 жовтня 2021 року, однак кошти позивачці за час вимушеного прогулу не виплачувались.

Отже, спір щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв?язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не зі своєї вини, є трудовим спором, пов?язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Розмір такого стягнення слід обчислювати відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, виходячи із середньоденного заробітку позивачки за два останні місяці роботи до звільнення, помноженого на кількість робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При цьому середньоденна заробітна плата обчислюється діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Позивачка працювала на посаді методиста з інформаційно-методичної роботи Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради, 1 ставка з п?ятиденним робочим часом (вихідні та святкові згідно чинного законодавства).

Згідно довідки про дохід відділу освіти, сім?ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради від 06.08.2021 року № 40 за останні два місяці роботи, що передували звільненню позивачка у Буштинському еколого-натуралістичному центрі учнівської молоді Буштинської селищної ради отримала виплати у таких сумах: за червень 2021 року - 32 388,79 грн., за липень 2021 року - 15 707,90 грн. Разом 48096,69 грн.

У червні 2021 році кількість робочих днів та календарних днів позивачки становила - всього 23 робочі (календарні) дні, 14 робочих днів та 9 календарних днів, (з 01 червня 2021 року по 21 червня 2021 року - 14 робочих днів, з 22 червня 2021 року по 30 червня 2021 року - 9 календарних днів).

У липні 2021 року кількість календарних днів становила - 31 день календарний день - (з 01 липня 2021 року по 31 липня 2021 року - 31 календарний день).

Всього кількість робочих (календарних днів) за два останні місяці роботи до звільнення позивачки - 54 робочі (календарні) дні.

Середньоденний заробіток позивачки за два останні місяці перед звільненням становить: (32 388,79 +15 707,90 = 48096,69 грн : на 54 дні = 890,68 грн.

Позивачка звільнена 03 серпня 2021року, а поновлена 28 жовтня 2021 року.

Час вимушеного прогулу позивачки становить у серпні - 19 робочих днів, у вересні - 22 робочі дні, у жовтні - 18 робочих днів.

Всього час вимушеного прогулу - 59 робочих днів.

Сума, яка підлягає до виплати позивачці за час вимушеного прогулу за період з 04.08.2021 року по 27.10.2021 року становить 52 550,12 грн. (59 робочі дні * 890,68 грн.).

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку об?єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду щодо строку звернення працівника до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі, визначивши, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є, по суті, неотриманою заробітною платою за невиконання трудової функції не з вини працівника, на яку поширюються норми законодавства про оплату праці.

Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно із частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі надалі звернутися до суду з позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв?язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов?язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці.

За пред?явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області 21 червня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача у встановлений судом строк подав відзив у якому заперечив проти задоволення позову посилаючись на те, що відповідно до абзацу 2 ст. 235 Кодексу законів про працю - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 затверджено «Порядок обчислення

середньої заробітної плати» ( у редакції чинній на момент спірних правовідносин) та визначено: обчислення середньої заробітної плати для визначення розміру відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, провадиться відповідно до Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 ( 472-93-п ), а для призначення пенсій - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( 1788-12 ).

Установлено, що чинність цієї постанови поширюється на підприємства, установи і організації незалежно від форми власності, а також на фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників. Роз`яснення з питань обчислення середньої заробітної плати в усіх випадках її збереження надаються Міністерством економіки, а у разі коли виплати за середньою заробітною платою провадяться з бюджету або громадських фондів споживання, - за участю Міністерства фінансів і відповідних фондів.

Згідно ч.1 Порядку - цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: а) надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами) (далі - відпустка), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки; ( Підпункт "а" пункту 1 в редакції Постанови КМ N 185 ( 185-97-п ) від 24.02.97; із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1213 ( 1213-2020-п ) від 09.12.2020; є) виплати вихідної допомоги; ( Підпункт "є" пункту 1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1266 ( 1266-2001-п ) від 26.09.2001 ); з) вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду; (Підпункт "з" пункту 1 в редакції Постанови КМ N 1213 ( 1213-2020-п ) від 09.12.2020 ; л) інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно штатного розпису працівників Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді станом на 01.01.2021 року затвердженого відділом освіти, сім`ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради посадовий оклад за посадою методист становить 6461,00 грн. ( копія штатного додається).

У червні 2021 року згідно тарифікації було здійснено перерахунок заробітної плати за період з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року, так як, помилково не було враховано години за проведення гурткової роботи. Та в червні 2021 року перераховано, а саме:

Період Нараховано Згідно тарифікації Сума перерахунку

Січень 2021 11722,96 15232,47 3509,51

Лютий 2021 11722,96 15232,47 3509,51

Березень 2021 11722,96 15232,47 3509,51

Квітень 2021 11722,96 15232,47 3509,51

Травень 2021 14043,25 15232,47 1189,22

Загальна сума донарахованої заробітної плати 15227,26 грн.

Даний перерахунок, щодо донарахування заробітної плати за попередній період у сумі 15227,26 грн. здійснено та проведено виплату у червні 2021 року. Однак, він не відноситься до заробітної плати за червень 2021 року. Сума доходів нарахована у червні складається із:

10662,73 грн. за 14 робочих днів місяця;

15227,26 грн. сума перерахунку за попередній період (01.01.2021- 31.05.2021);

6461,00 грн. матеріальна допомога ( в розмірі посадового окладу);

4053,65 грн. за період відпустки за червень;

15707,90 грн. за період відпустки за липень;

1520,12 грн. за період відпустки за серпень;

1865,75 грн. лікарняні за березень 2021 року ( за рахунок роботодавця) та мінусована сума за період лікарняного за період з 03.03.2021 15.03.2021 року 4015,83 грн.

Заробітна плата за період відпустки нарахована згідно наказу № 6-к від 18.06.2021 року.

У довідці про доходи № 40 від 06.08.2021 року, виданій ОСОБА_1 , зазначені усі суми доходів нараховані у червні 2021 року, в тому числі: перерахунок за попередній період, матеріальна допомога, доходи за період відпустки, лікарняні та заробітна плата за червень. Загальна сума нарахована у червні становить 51482,58 грн. з яких сплачені податки та виплачені банком 40947,30 грн.

Однак, виплати які були здійсненні у червні, окрім заробітної плати не відносяться до червня 2021 року. Заробітна плата за 14 фактичних робочих днів становить 10 662,73 грн., яка в подальшому буде враховуватись для розрахунків середньої заробітної плати згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постаново КМУ № 100 від 08.02.1995 року.

Згідно п.2 Порядку - обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат заостанні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається

подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не

зберігався заробіток або зберігався частково,виключається з розрахункового періоду.

Пунктом 3 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. (абзац другий пункту 3 в редакції Постанови КМ N 917 (917-2021-п ) від 01.09.2021).

Вимогами п.5 Порядку передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Для розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу, після поновлення на роботі згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року нараховано з розрахунку двох попередніх місяців перед звільненням, дата звільнення 03 серпня 2021 року

Керуючись п. 4 Порядку, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються: а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових

окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками); б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати; (Пункт 4 доповнено підпунктом "л" згідно з Постановою КМ № 1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99 )

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (Абзац дев`ятнадцятий пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1213 ( 1213-2020-п ) від 09.12.2020).

Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовомудоговорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Абзац пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99, N 1266 ( 1266-2001-п ) від 26.09.2001; в редакції Постанови КМ N 1213 ( 1213-2020-п ) від 09.12.2020).

Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. (пункт 4 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 542 ( 542-2015-п ) від 29.07.2015; в редакції Постанови КМ N 1213 (1213-2020-п ) від 09.12.2020).

Отже, розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу після поновлення на роботі складає: червень 2021 року 10662,73 грн. (заробітна плата за 14 календарних днів) та липень 0 (період перебування у відпустці), так як, відповідно до Порядку сума відпускних, разових премій, лікарняні, перерахунок за попередній період, матеріальна допомога в розрахунок не включається.

Середньоденна заробітна плата складає: 10662,73 грн. / на 14 днів = 761,62 грн.

761,62 грн. * на 59 днів вимушеного прогулу = 44935,58 грн. Враховуючи те, що фінансування позашкільної освіти здійснюється за рахунок місцевого бюджету то і розподіл/перерозподіл коштів можливий лише після прийняття рішення на сесії Буштинської селищної ради.

Абзацами 1-2 п. 8 Порядку визначено - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у

випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути

оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №

1398 (1398-99-п ) від 30.07.99).

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового

окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. (Пункт 8 доповнено новим абзацом згідно з Постановою КМ N 1213 ( 1213-2020-п ) від 09.12.2020).

У грудні 2021 року після засідання Буштинської селищної ради проведено нарахування заробітної плати ОСОБА_1 на посаді методиста в сумі 10781,54 грн. та 44935,58 грн. за період вимушеного прогулу та утримано помилково нараховану різницю у сумі вихідної допомоги 10519,92 грн.

Вихідна допомога виплачена у надмірному розмірі, а саме виплачена сума 25 895,20 грн. Натомість вірний розрахунок наступний: травень 2021 року 15232,47 грн. 18 фактичних робочих днів; червень 2021 року 10662,73 грн. 14 фактичних робочих днів.

Середньоденна заробітна плата становить 25895,20 грн./32 робочих дні = 809,23 грн.

Норма робочих днів згідно графіку роботи травень 18 днів та червень 20 днів (за два місяці 38 днів ).

25895,20 ( заробітна плата за два місяці) / на 32 (фактичні робочі дні) * на 19 днів (38/2) = 15 375,27 грн. сума належної вихідної допомоги.

Отже твердження позивачки є надуманими та не відповідають дійсності та спростовуються викладеним.

Звернення з позовом до суду є безпідставним, так як всі належні виплати проведені в повному обсязі та підтверджуються карткою нарахування таб. № 3218 ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року 31.12.2021 року.

Згідно якої нарахована сума заробітної плати (в тому числі відпускні, лікарняні, матеріальна допомога, вихідна допомога, та виплата за період вимушеного прогулу) становить 199 217,78 грн. всього утримано 39 566,49 грн. всього виплачено на руки 159 651,29 грн. Відповідно до відомості зарахувань заробітної плати отримувач ОСОБА_1 банком проведено зарахування на особистий рахунок загальну суму 159 651,29 грн.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Фера-Клемонца О.Ю. під час судового розгляду у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення позову посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно наказу директора Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради № 11-к від 03 серпня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 звільнено з посади методиста з інформаційно-методичної роботи Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради у зв`язку із скороченням штату ( п. 1 ст. 40 КЗпП України) з 03 серпня 2021 року ( а.с. 14).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано наказ директора Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради № 11 к від 03.08.2021 про звільнення ОСОБА_4 з посади методиста з інформаційно-методичної роботи у зв`язку із скороченням штату; поновлено ОСОБА_1 на роботі у Буштинському еколого-натуралістичному центрі учнівської молоді Буштинської селищної ради на посаді методиста з інформаційно-методичної роботи, або на рівнозначній посаді та стягнуто з Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради до спеціального фонду Державного бюджету України 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору ( а.с. 9-13).

Ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Норми статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 1402-VIII 02.06.2016 також регламентують обов`язковість судових рішень.

Так, зокрема, ч. 2 ст. 13 вказаного Закону визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Отже, обов`язковість рішень суду являється однією з основних засад судочинства.

Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, негайно виконуються рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Вказане кореспондується також з положеннями ст. 235 КЗпП України, відповідно до яких рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 34 постанови від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Нормами ст. 236 КЗпП України передбачена відповідальність роботодавця у разі затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника у вигляді оплати вимушеного прогулу.

Так, зокрема, зазначеною нормою встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом норми ст. 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 25.07.2018 у справі №552/3404/17, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Так, згідно наказу директора Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді Буштинської селищної ради № 18-к від 28 жовтня 2021 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » на виконання рішення суду від 20 жовтня 2021 року скасовано наказ № 11-к від 03 серпня 2021 року по Буштинському ЕНЦ та поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді методиста з інформаційно-методичної роботи Буштинського еколого-натуралістичного центру учнівської молоді з 28 жовтня 2021 року (а. с. 15).

Отже, ОСОБА_1 мала право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03 серпня 2021 року по 20 жовтня 2021 року (подень поновлення її на роботі) , а також судом встановлено, що наказ про поновення ОСОБА_1 винесено 28 жовтня 2021 року, із яким позивачку ознайомлено 28 жовтня 2021 року, що свідчить про затримку виконання судового рішення.

Із заяви ОСОБА_1 від 12 жовтня 2022 року видно, що вона звернулася до директора Буштнського ЕНЦ, у якій просила виплатити їй середньомісячний заробіток (постанова КМУ від 08.02.1995 № 100) за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП) за період з 03 серпня 2021 року по 27 жовтня 2021 року (а. с. 16).

Із заяви ОСОБА_1 видно, що вона 09 вересня 2023 року звернулася до голови Буштинської селищної ради із заявою по виплату їй коштів за вимушений прогул з 03 серпня 2021 року по 28 жовтня 2021 року з посиланням на те, що при ліквідації підприємства засновник, яким є Буштинська селищна рада, має здійснити виплату усієї заборгованості перед працівниками по зарплаті (а. с. 17).

Із відповіді селищного голови ОСОБА_5 від 27 вересня 2023 року № 1393/02-10 на вказану заяву видно, що рішення суду від 20 жовтня 2021 року про поновлення на роботі не містить відомостей про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а. с. 18).

Із наказу № 6-к від 18 червня 2021 року директора Буштинського ЕНЦ видно, що ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку за 2021 рік у кількості 42 календарні дні у період з 22 червня 2021 року по 03 серпня 2021 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення у 2021 році у розмірі місячного посадового окладу (а. с. 20).

Із довідки про доходи від 06 серпня 2021 року № 40 видно, що ОСОБА_1 у період з січня 2021 року по серпень 2021 року нарахований дохід 115 916,71 грн., з яких 6 461,00 грн. матеріальна допомога (а.с. 19).

Відповідно до ч. 3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі - Порядок) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати - середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком; середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При цьому, суд обов`язково враховує норму підпункту «б» пункту 4 розділу III Порядку обчислення середньої заробітної плати відповідно до якої, при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Так, із картки нарахування, табельний номер 3218 ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року 31.12.2021 року видно, що у грудні 2021 року їй нарахована сума заробітної плати і така становить 199 217,78 грн. (в тому числі: відпускні у червні 2021 року у розмірі - 4053, 65 грн. та 15 707,90 грн.; лікарняні в липні 2021 року у розмірі 3499,04 грн.; матеріальна допомога на оздоровлення у червні 2021 року - у розмірі 6 361,00 грн.; вихідна допомога у серпні 2021 року у розмірі 25 895,20 грн. та - виплата за період вимушеного прогулу у грудні 2021 року - у розмірі 44 935,58 грн. (із вказаних нарахувань утримано помилково нараховані 10 519,92 грн. вихідної допомоги). Всього утримано 39 566,49 грн.; всього виплачено на руки 159 651,29 грн. (а.с. 61).

Також вказане підтверджується відомістю зарахувань заробітної плати отримувачу ОСОБА_1 із якої видно, що банком проведено зарахування на особистий рахунок загальну суму 159 651,29 грн. (а. с. 60).

Так під час судового розгляду встановлено, що позивачка ОСОБА_1 була звільнена 03 серпня 2021 року та була поновлена на роботі 28 жовтня 2021 року.

Заробітну плату за час вимушеного прогулу їй виплачено відповідачем у грудні 2021 року, що підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, та не заперечується представником відповідача, яка вказала, що виплата коштів за час вимушеного прогулу за період з 03 серпня 2021 року по 28 жовтня 2021 року у розмірі 44 935,58 грн. була виплачена із запізненням після прийняття рішення на сесії Буштинської селищної ради від 25 листопада 2021 року № 147 про внесення змін до бюджету.

Системний аналіз статей 21, 94, 233 КЗпП України дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.

За таких обставин, з урахуванням положень статей 77, 81 ЦПК України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав.

Судом встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, внаслідок чого не є підтвердженим і розрахунок заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Копія довідки з індивідуальних відомостей про застраховану особу, видана управлінням Пенсійного фонду України, не підтверджує заборгованість по заробітній платі позивача, не визначає її розмір, середньомісячний чи то середньоденний заробіток позивача (висновок Верховного суду у справі № 242/5780/16-ц (провадження № 61-34037св18).

Офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 відносно ОСОБА_1 підтверджують лише її страховий стаж за період з 2001 року до 2021 року та не можуть бути прийняті судом, як належні докази щодо існування заборгованості та її розміру в період з вересня 2021 року по грудень 2021 року.

Суд, виходячи із засад диспозитивності цивільного процесу, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі у період з 03 серпня 2021 року (тобто з дня її незаконного звільнення) по 20 жовтня 2021 року ( до дня її поновлення на роботі) позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Судові витрати покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивачки: Фера ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: відділ освіти, сім`ї, молоді та спорту Буштинської селищної ради Тячівського району, місцезнаходження: Закарпатська область, Тячівський район, селище Буштино, вул. Головна, 91, .

Представник відповідача: Шовак Ярина Василівна, Закарпатська область, Тячівський район, селище Буштино, вул. Головна, 91.

Повний текст рішення буде складено 30 вересня 2024 року.

Суддя Л.Р.Сас