КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/995/23
Провадження № 2-п/552/103/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Кумир О.О.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , предстанвика відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що 21.04.2023 року Київським районним судом м. Полтави ухвалено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, яким позовні вимоги задоволено. З рішенням в частиині збільшення аліментів не згоден, оскільки крім сина ОСОБА_5 на його утриманні перебуває син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його дружина та дочка дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 . Дружина не отримує аліменти на утримання доньки, не працює. З урахуванням зміни матеріального та сімейного стану , надавати утримання ОСОБА_5 у розмірі частини від заробітку не має можливості. Із 2018 року відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації, а тому судоваі повістки про виклик до суду та заочне рішення не отримував . Про існування рішення суду дізнався 15 грудні 2024 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заперечили щодо задоволення заяви. Доводи відповідача щодо скасування заочного рішення є безпідставними. Рішення є законним, відповідає інтересам дитини. Ростислав має хронічне захворювання по зору та ендокринне захворювання. Позивач немає можливості самостійно повністю забезпечити матеріальне утримання дитини з врахуванням додаткових витрат на лікування . Просили відмовити в задоволенні заяви.

Відповідач та представник відповідача повністю підтримали заяву про скасування заочного рішення з підстав , що в ній викладені та просили задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2023 року по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів позовні вимоги задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 25.09.2019 року з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист по справі № 552/3605/19 виданий на виконання рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.09.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 8 483, 10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з серпня 2020 року по січень 2023 року у розмірі 13812,03 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1073,60 гривень на користь держави.

Згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини на які посилається відповідач ОСОБА_3 для поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, такий строк підлягає поновленню.

Статтею 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в поданій до суду заяві вказує на ту обставину, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки фактично не проживає за місцем реєстрації.

Судом направлялись судові повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації відповідача ОСОБА_3 , а саме АДРЕСА_1 .

Щодо посилання відповідача, що він тривалий час не проживає за місцем реєстрації суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 625 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання, пунктами 3, 4 якого визначено, що декларування/ реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради. Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, відповідач проживаючи не за місцем реєстрації не вчинив дій щодо декларування свого фактичного місця проживання.

Відповідач викликався судовими повістками, що направлялись рекомендованою кореспонденцією за місцем його реєстрації, а тому є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач як на підставу для задоволення зави посилається на зміну свого майнового та сімейного стану, а саме реєстрації шлюбі та народження дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте народження дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що дружина відповідача перебуває на утримання останнього оскільки не працює.

Суду не надано доказів, що дружина відповідача ОСОБА_10 зареєстрована у встановленому законом порядку як особа , що шукає роботу . Якщо за станом здоров`я вона обмежена у працевлаштуванні, то відповідно є отримувачем соціальної виплати.

Щодо перебування на утримання відповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 доньки від попереднього шлюбу ОСОБА_10 , то як встановлено в судовому засіданні на виконанні Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_11 аліментів на утримання доньки ОСОБА_12 .

У разі наявності заборгованості по сплаті аліментів стягувач не позбавлена права на звернення до державного виконавця щодо вжиття дієвих заходів на виконання рішення суду. Як пояснив представник відповідача в судовому засіданні, таких дій ОСОБА_10 не вживалось.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_3 в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не надав жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи.

Не згода з рішенням суду не є підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 287- 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідачаОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 21 квітня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 30 грудня 2024 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна