Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1764/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2024 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області в складі судді Довгого І.І.,
за участю секретаря судових засідань Мигаль Н.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 несплачену суму аліментів у розмірі гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно за минулий час з 12.11.2014 року по 31.03.2024 року в сумі 212513 грн. 60 коп. та аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з часу пред`явлення позову до досягнення нею повноліття.
Позов обґрунтовує тим, що 15.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб в якому народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дочка є дитиною з інвалідністю І групи підгрупи «А» у зв`язку з чим вона повністю не здатна до самообслуговування , є залежною від постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, залежна від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій.
Зазначає, що стосунки між сторонами погіршилися і вони перестали проживати однією сім`єю. Щодо матеріального забезпечення потреб дитини вони з відповідачем домовились, що він буде брати участь у витратах на її утримання. Проте, ОСОБА_2 ігнорує потреби дочки, матеріальної допомоги на потреби дочки не надає, хоча має таку можливість, так як працює на будівництві в м. Київ та отримує хорошу заробітну плату.
Оскільки, позивачка не має можливості працювати, так як постійно перебуває поряд з дочкою, здійснює особливий постійний догляд за нею, контролює дотримання нею курсу лікування, тому що в силу особливостей свого розвитку та фізичного стану вона не може здійснювати це самостійно. В зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.
Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181, 183, 184 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Сторони по справі зареєстрували шлюб 15.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.11.2014 року встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до корінця до медичного висновку №18 про дитину інваліда відком до 18 років від 03.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною з інвалідністю І групи підгрупи «А».
Згідно довідки виданої виконкомом Немовицької сільської ради від 21.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 не працює з 04.07.2014 року так як здійснює догляд за дитиною інвалідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи те, що дитина сторін має інвалідність та потребує постійного догляду, який їй надає мати, розмір аліментів 1/3, але не менша 50% прожиткового мінімум буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.
Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час в розмірі 212513 грн., то в задоволенні цієї вимоги слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Тлумачення ч.2 ст.191 СК України свідчить, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів за минулий час позивач має довести такі обставини: - вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом періоду, за який позивач просить стягнути аліменти; - неможливість одержання аліментів у зв`язку з ухиленням відповідача у цей період від їх сплати.
Ухилення від сплати аліментів - це винна протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів необхідних для утримання дитини.
Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів за вказаний період, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Постановою КЦС ВС від 18.05.2020 року (справа № 215/5867/17) сформовано правову позицію, про те, що частиною другою статті 191СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Із цим позовом позивач звернулася до суду 25 квітня 2024 року. Належних та достатніх доказів того, що позивач раніше вживала заходів щодо одержання від відповідача аліментів на утримання дочки, суду не надано, як і не надано доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч.2 ст.191 СК України.
Оскільки позивач не надала будь-яких доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів, а відповідач ухилявся від надання утримання дитини, вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час а саме за останні 10 років у розмірі 212513 гривні не підлягають задоволенню, як недоведені.
За ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
На підставі частини 1 статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 25.04.2024 року.
Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182 СК України, ст.ст. 258-268 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття; в задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2024 року.

Суддя: