Справа № 950/2552/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.

за участю секретаря - Гладкової С.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Василець Сергій Олексійович до Лебединської міської ради Сумського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить ухвалити рішення яким визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на розташовані по АДРЕСА_2 земельні ділянки: площею 0,062га кадастровий номер :01:040:0657 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,0602га кадастровий номер :01:040:0658 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (по (одній другій) частині кожна, як набуті нею на підставі Договору від 22 листопада 2002р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3301 та по (одній другій) частині кожна, як набуті у власність в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В судове засідання позивачка та представник не з`явилися, представник позивача надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, провести розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

17 жовтня 1982р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 17 жовтня 1982р.

22 листопада 2002р. між ОСОБА_4 , як дарувателем з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , як обдарованими з іншої сторони було укладено Договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстро-ваний в реєстрі за №1-3299, у відповідності з яким Позивачеві та її чоловікові був подарований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по АДРЕСА_2 .

Також 22 листопада 2002р. між ОСОБА_4 , як дарувателем з однієї сторони та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , як обдарованими з іншої сторони було укладено Договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрований в реєстрі за №1-3301, у відповідності з яким Позивачеві та її чоловікові були передані в дар 2 земельні ділянки загальною площею 0,1222га, в т.ч. площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,0222га для ведення особистого селянського господарства і які розташовані по АДРЕСА_2 .

В подальшому на земельні ділянки була виготовлена документація, уточнена площа земельних ділянок відповідно до фактичного їх використання, присвоєні їм кадастрові номери:

площею 0,062га кадастровий номер :01:040:0657 з цільовим призна-ченням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

площею 0,0602га кадастровий номер :01:040:0658 з цільовим призна-ченням для ведення особистого селянського господарства.

Право власності на земельні ділянки були зареєстровані в установленому порядку за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 вересня 2019р.

Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна від 10 серпня 2024р., сформованих в Кабінеті користувача єдиної бази даних звітів про оцінку на офіційному сайті «Фонду державного майна України» вартість вищевказаних земельних ділянок становить: 0,062га кадастровий номер :01:040:0657 2 836,36грн.; 0,0602га кадастровий номер :01:040:0658 - 11 489,27грн., а їх загальна вартість становить 14 325,63грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лебедині Сумської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 02 січня 2024р.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і частиною земельних ділянок під ними, які були набуті ним та позивачем у спільну сумісну власність на підставі Договору дарування від 22 листопада 2002р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3299 та Договору дарування від 22 листопада 2002р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3301.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла позивач, шляхом спільного проживання, а також подала до Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

02 серпня 2024р. державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. на ім`я позивача ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину на законом (зареєстровано в реєстрі за №2085), у відповідності з яким вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належну йому за життя частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по АДРЕСА_2 .

Факт спадкування позивачкою після смерті чоловіка ОСОБА_2 , майна стверджується копією спадкової справи № 1/2024 що заведена 03.01.2024, в якій наявні свідоцтва про право на спадщину, що видані на ім`я ОСОБА_1 . Крім того, наявні заяви синів померлого - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які кожен зокрема, відмовилися від належної їм частки у спадковому майні на користь матері - ОСОБА_1 .

В той же час у видачі свідоцтв про право на спадщину на належні за життя ОСОБА_2 по частині земельних ділянок по АДРЕСА_2 було відмовлено у зв`язку з тим, що частки у спадковому майні (вищевказаних земельних ділянках) є не визначені, і визначити частку померлого неможливо, що стверджено копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 серпня 2024р. вих.№02-31.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ст.4 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент укладення Договорів дарування від 22 листопада 2002р. та набуття права власності на такі земельні ділянки встановлено, що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають зокрема з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Ст.13 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991р. №697-ХІІ, чинного на момент укладення Договорів дарування від 22 листопада 2002р. встановлено, що об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Ст.14 Закону України «Про власність» встановлено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення фермерського господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину;одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну.

Ст.30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990р. №561-XII, чинного на момент набуття батьком Позивача права власності на такі земельні ділянки встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Ст.49 Закону України «Про власність» встановлено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом.

А згідно ст.51 Закону України «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку поза його волею інакше, як на підставі рішення суду, у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Ч.2 ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Таким чином позивачем та її чоловіком ОСОБА_2 правомірно набуті у власність вищевказані земельні ділянки і їхні частки у кожній з таких земельних ділянок становить по (одній другій) частині.

Так, ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Ст.90 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001р. №2768-III власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ст.377 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003р. №435-IV та ст.120 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001р. №2768-III до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України).

Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст.1221 Цивільного кодексу України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Вивчивши зібрані в справі докази, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на розташовані по АДРЕСА_2 земельні ділянки (по частині кожна, як набуті нею на підставі Договору від 22 листопада 2002р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3301 та по частині кожна, як набуті у власність в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Керуючись ст.ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 377, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України;

У Х В А Л И В:

Позові вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на розташовані по АДРЕСА_2 земельні ділянки:

площею 0,06 2га кадастровий номер :01:040:0657 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

площею 0,0602га кадастровий номер :01:040:0658 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства

(по (одній другій) частині кожна, як набуті нею на підставі Договору від 22 листопада 2002р., посвідченого державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №1-3301 та по (одній другій) частині кожна, як набуті у власність в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Роман БАКЛАНОВ