ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 211/7082/19

провадження № 61-12285св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Терещенко Марина Вадимівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Терещенко Марина Вадимівна, про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт коштів та майна боржника, розшук боржника та опис і арешт майна (коштів) боржника

за касаційною скаргою адвоката Ващенка Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2023 року у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Агєєва О. В., Кішкіної І. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Агєєва О. В., Кішкіної І. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, арешт коштів та майна боржника, розшук боржника, винесених в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 211/7082/19, виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 14 лютого 2020 року про стягнення з нього судового збору.

На обґрунтування заявлених вимог заявник зазначав, що 18 листопада 2021 року під час зупинки інспекторами патрульної поліції транспортного засобу він дізнався про наявність постанови державного виконавця від 28 січня 2021 року у виконавчому провадженні (далі - ВП) № НОМЕР_1 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 14 лютого 2020 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 211/7082/19 про стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 768,40 грн.

Вважає вказану постанову державного виконавця такою, що прийнята з порушенням статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», адже пропущено на більш ніж 6 місяців строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. До того ж він не отримував жодного оповіщення від державного виконавця ані про відкриття виконавчого провадження, ані про арешт майна та його розшук. Він офіційно працює та отримує заробітну плату, на яку можна було б звернути стягнення, однак державний виконавець виніс постанову про арешт його майна, чим збільшив його витрати, понесені на евакуатор, майданчик для зберігання автомобіля при зупинці його патрульними 18 листопада 2021 року у зв`язку з оголошенням у розшук його транспортного засобу та вилученням виконавчою службою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 15 лютого 2022 року скаргу задовольнив. Визнав протиправними та скасував постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), які винесені у ВП № НОМЕР_1, а саме: про відкриття виконавчого провадження від 28 січня 2021 року, про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18 листопада 2021 року, про стягнення виконавчого збору від 19 листопада 2021 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19 листопада 2021 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована недотриманням строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та порушенням Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки немає доказів направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження з можливістю добровільного виконання судового рішення, є підстави для скасування постанов, винесених в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 29 травня 2023 року поновивЦентрально-Міському відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Центрально-Міському ВДВС) строк на апеляційне оскарження ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрально-Міського ВДВС на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки матеріали справи не містять підтвердження вручення заявнику копії оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, причини пропущення заявником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є поважними.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 26 липня 2023 рокуапеляційну скаргу Центрально-Міського ВДВС задовольнив частково. Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким скаргу залишив без задоволення. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Центрально-Міського ВДВС на відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги 2 684,00 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про недотримання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання спростовуються фактичними обставинами справи, які не встановлені судом під час розгляду справи по суті. Порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою закон пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем у встановленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця саме в цій частині.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Ващенко О. М. як представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2023 року про відкриття апеляційного провадження та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року і передати справу до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала про відкриття апеляційного провадження у цій справі постановлена з порушення норм процесуального права, адже апеляційну скаргу подано після спливу річного строку на її оскарження, а на обґрунтування поважності причин наведено лише те, що суд першої інстанції не вручив копії повного тексту, попри те, що ця ухвала суду була опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 15 лютого 2022 року та згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» є відкритою і загальнодоступною.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про поважність причин для поновлення строку на апеляційне оскарження не є належним мотивуванням. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Крім цього, державний виконавець відкрив виконавче провадження з порушенням норм статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків відкриття виконавчого провадження.Всі ці дії державного виконавця вказують на абсолютно протиправне виконання рішення суду, з явно вираженим упередженим ставленням до боржника, зі значним примноженням розміру боргу і створенням необґрунтованих витрат.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

25 вересня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2024 року зупинено касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 490/9587/18 (провадження № 14-29 цс 24).

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2024 року поновлено касаційне провадження у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

У цій справі ОСОБА_1 як сторона виконавчого провадження звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанов, прийнятих у межах виконавчого провадження.

Ухвалою районного суду від 15 лютого 2022 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Апеляційну скаргу на це рішення Центрально-Міський ВДВС подав 11 квітня 2023 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. При цьому Центрально-Міський ВДВС просив суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали районного суду вказуючи на ненадходження цієї ухвали до відділу та про обізнаність про її існування лише 28 березня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2023 року Центрально-Міському ВДВС поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження у справі за його апеляційною скаргою, а постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року апеляційну скаргу задоволено й вирішено спір по суті.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , насамперед, мотивована безпідставністю поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Верховний Суд уважає обґрунтованим аргумент касаційної скарги щодо порушення норм процесуального права апеляційним судом при поновленні строку на апеляційне оскарження.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У статті 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тлумачення частини другої статті 358 ЦПК України дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

У цьому аспекті дослідженню підлягають дві умови, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, а саме: а) чи подано апеляційну скаргу особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; б) чи пропущено строк на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Системно аналізуючи положення ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 дійшла висновку про те, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала/не могла знати про розгляд справи.

ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Такий підхід є складовою частиною принципу правової визначеності у площині запобігання перегляду остаточних судових рішень за відсутності вагомих для цього підстав.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18.

Постановивши ухвалу про поновлення Центрально-Міському ВДВС строку на апеляційне оскарження ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 лютого 2022 року, суд апеляційної інстанції порушив норми статей 354, 358 ЦПК України під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, належним чином не перевірив, чи була сповіщена заінтересована особа у цій справі про наявність судового провадження у справі, і яка, відповідно, не знала/не могла знати про розгляд справи, з урахуванням отриманої виконавчою службою 28 січня 2022 року судової повістки про виклик (а. с. 15), та чи пов`язаний пропуск присічного строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, і чи не свідчить таке поновлення процесуального строку про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - скасуванню з переданням справи на новий розгляд зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу адвоката Ващенка Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов