Справа № 184/2105/23
Номер провадження 2/184/160/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Покров цивільну справу за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вказаним вище позовом посилаючись на наступні обставини. 10.01.2018 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 шляхом акцепту пропозиції відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної укладено відповідний договір № CredD-592187581. Ліміт кредитної лінії 200000 грн. Процентна ставка фіксована - 40% річних за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій. Обов`язковий мінімальний платіж - 5%, але не менше 50 грн. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору. В свою чергу, позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становив 50 232,35 грн. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором CredD-592187581 від 10.01.2018 року. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 50 232,35 грн. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково в сумі 11 568,36 грн. та просить провести розгляд справи за її відсутності. Крім того, надала до суду відзив, згідно якого позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом за договором кредиту №592187581 від 10.01.2018 року та виписку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» по рахунку № НОМЕР_1 з кредитної картки MasterCard World, з якої слідує, що відповідач 11.01.2018 отримала споживчий кредиту розмірі 7147,70 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідачки № НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ «Альфа-Банк», користувалася грошима, погашала кредит за кредитним договором, сплачувала комісії та проценти та поповнювала рахунок. Відповідно до п. 6 Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №592187581 від 10.01.2018 року, діюча редакція Договору розміщена за адресою www.alfabank.com.ua. Угода є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №592187581 від 10.01.2018 року, строк кредиту 18 місяців, а відповідно до п. 2 Акцепту, дата повернення кредиту - 11.07.2019 року. Зі змісту Графіка платежів вбачається, що сторони узгодили повернення кредиту шляхом сплати Позичальником фіксованої суми щомісячно з кінцевою датою повернення - 11.07.2019. В пункті 3 Паспорту споживчого кредиту визначені основні умови кредитування, у пункті 5 визначений порядок повернення кредиту - графік платежів: до 11 числа кожного місяця, а згідно п. 7 Паспорту, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 07.11.2019 року. Факт видачі саме кредитної картки MasterCard World та встановлення кредитного ліміту згідно оферти від 10.01.2018 у розмірі 200 000 грн по картці позивачем не підтверджений. Згідно з розрахунку заборгованості, така станом на 20.12.2021 р. за період з 10.01.2019 р. по 20.12.2021 р. становить 50232,35 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 40628,67 грн., заборгованості за відсотками 8900,20 грн., несанкціонований овердрафт 703,48 грн. Враховуючи, що в матеріалах позовної заяви відсутні відомості про те, які саме умови були прийняті позичальником надалі після закінчення строку кредитування 11.07.2019 та після 07.11,2019 р„ то інформація про умови кредитування та розрахунок заборгованості станом на 20.12.2021 р. не може бути взята до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Вказує, що згідно з розрахунку заборгованості, станом на 10.07.2019 заборгованість становить 9834,28 грн., що складається із заборгованості по відсоткам - 297,63 грн., та заборгованості по тілу кредиту - 9536,65 грн. Отже позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість, в яку фактично включено тіло кредиту (кошти по торгових операціях та операціях зі зняття коштів готівкою), відсотки (за користування кредитом по торгових операціях та операціях зі зняття коштів готівкою, за прострочену заборгованість та за овердрафт), страхові платежі та комісію за обслуговування карти, розрахунково-касове обслуговування картки. Крім того, вказує на те, що Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором та умов кредитного договору, посилається також на Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який є загальнодоступним та наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, як невід' ємну частину кредитного договору. При цьому, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме цей Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи оферту про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк», за відсутності підпису відповідача на відповідному примірнику Договору, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати комісії за обслуговування, і саме у зазначеному розмірах і порядках нарахування. Крім того, дані із сайту банку належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Крім того, відповідач вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Також, згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості, вважає, що сума її боргу становить 11 568,36 грн.

Представник позивача у свою чергу скерував до суду відповідь на відзив, згідно якого виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. Щодо інших доводів відповідача, то вони є безпідставними, оскільки суду надано детальний розрахунок заборгованості; оригінали документів, на відсутність яких посилається відповідач, наявні у розпорядженні позивача. Щодо застосування строків позовної давності, то вказана заява відповідача є безпідставною.

У свою чергу, позивач надала заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості, оскільки такий суперечить фактичним обставинам справи. 20.12.2021 року між AT «Альфа Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", яке набуло статусу кредитора за кредитним договором №GredD-592187581 від 10.01.2018 року. Позивач надав розрахунок заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року, згідно якого обліковується заборгованість в розмірі 50232,35 грн. У Договорі факторингу №4, а саме в п.2.1 ч.2 «Предмет договору» зазначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, фактор зобов' язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку 1-1 до Договору. Позивачем не надано суду реєстр боржників, що є додатком до договору факторингу, який би був підписаний клієнтом за договором - AT Альфа Банк. Згідно п.2.3 Договору факторингу право вимоги вважається відступленим фактору з дати оплати фактором ціни її вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати фактором ціни її вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору сторони підписують Акт приймання-передачі боржників, за формою, встановленою в Додатку №2 до цього Договору. Разом з тим Акту приймання-передачі боржників до позовної заяви не доданий. Отже, відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договором факторингу на час або після його укладення, тобто докази, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, у тому числі акт приймання-передавання реєстру боржників. Вказані обставини мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №592187581 від 10.01.2018 року, строк кредиту 18 місяців, а відповідно до п. 2 Акцепту, дата повернення кредиту -11.07.2019 року. Зі змісту Графіка платежів вбачається, що сторони узгодили повернення кредиту шляхом сплати Позичальником фіксованої суми щомісячно з кінцевою датою повернення - 11.07.2019. З виписки по рахунку вбачається, що починаючи з 10.07.2019 банк протиправно нараховував відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування (строку дії договору), і тим самим збільшував тіло кредиту, що є неправомірним. Сума відсотків нарахованих після закінчення строку кредиту складає 29149,08 грн., що підтверджується даними з виписки та з розрахунку заборгованості, про що відповідачем доведено у відзиві на позов, у тому числі в таблиці, що міститься у відзиві. Оскільки підстави для стягнення вказаних нарахувань відсутні, то з відповідача слід частково стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 20.12.2021 року у розмірі 11568,36 грн., яка складається з неповернутого тіла кредиту.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб визначений ст..16 даного Кодексу.

У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема таким підставами є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, 10.01.2018 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір.

Наведене підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Як вказує позивач, ліміт кредитної лінії 200 000 грн., процентна ставка фіксована - 40% річних, обов`язковий мінімальний платіж - 5%, але не менше 50 грн. AT «Альфа Банк» виконав умови кредитного договору. Свою чергу позичальник не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої станом на 20.12.2021 року становив 50232,35 грн. 20.12.2021 року між AT «Альфа Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором №GredD-592187581 від 10.01.2018 року. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 50232,35 грн.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» є правонаступником AT «Альфа Банк» в результаті зміни назви. Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань 30.11.2022р.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що вона не погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості.

Так, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом №592187581 від 10.01.2018 року та виписку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» по рахунку № НОМЕР_1 з кредитної картки MasterCard World, з якої слідує, що відповідач 11.01.2018 отримала споживчий кредиту розмірі 7147,70 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідачки № НОМЕР_2 , що був відкритий в АТ «Альфа-Банк», користувалася грошима, погашала кредит за кредитним договором, сплачувала комісії та проценти та поповнювала рахунок.

Відповідно до п. 6 Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №592187581 від 10.01.2018 року, діюча редакція Договору розміщена за адресою www.alfabank.com.ua. Угода є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №592187581 від 10.01.2018 року, строк кредиту 18 місяців, а відповідно до п. 2 Акцепту, дата повернення кредиту - 11.07.2019 року.

Зі змісту Графіка платежів вбачається, що сторони узгодили повернення кредиту шляхом сплати Позичальником фіксованої суми щомісячно з кінцевою датою повернення - 11.07.2019р.

В пункті 3 Паспорту споживчого кредиту визначені основні умови кредитування, у пункті 5 визначений порядок повернення кредиту - графік платежів: до 11 числа кожного місяця, а згідно п. 7 Паспорту, ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 07.11.2019 року.

Факт видачі саме кредитної картки MasterCard World та встановлення кредитного ліміту згідно оферти від 10.01.2018 у розмірі 200 000 грн по картці позивачем не підтверджений.

Згідно з розрахунку заборгованості, така станом на 20.12.2021 р. за період з 10.01.2019 р. по 20.12.2021 р. становить 50232,35 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 40628,67 грн., заборгованості за відсотками 8900,20 грн., несанкціонований овердрафт 703,48 грн.

Враховуючи, що в матеріалах позовної заяви відсутні відомості про те, які саме умови були прийняті позичальником надалі після закінчення строку кредитування 11.07.2019 та після 07.11.2019р. то інформація про умови кредитування та розрахунок заборгованості станом на 20.12.2021р. не може бути взята до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Згідно з розрахунку заборгованості, станом на 10.07.2019 заборгованість становить 9834,28 грн., що складається із заборгованості по відсоткам - 297,63 грн., та заборгованості по тілу кредиту - 9536,65 грн.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість, в яку фактично включено тіло кредиту (кошти по торгових операціях та операціях зі зняття коштів готівкою), відсотки (за користування кредитом по торгових операціях та операціях зі зняття коштів готівкою, за прострочену заборгованість та за овердрафт), страхові платежі та комісію за обслуговування карти, розрахунково-касове обслуговування картки.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором та умов кредитного договору, посилається також на Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який є загальнодоступним та наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, як невід' ємну частину кредитного договору.

При цьому, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме цей Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи оферту про Акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа Банк», за відсутності підпису відповідача на відповідному примірнику Договору, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати комісії за обслуговування, і саме у зазначеному розмірах і порядках нарахування.

Крім того, дані із сайту банку належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Крім того, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, неодноразово змінювалися самим Банком з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати у будь-яку редакцію умови, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, який міститься на офіційному веб- сайті Банку, відсутність у підписаних сторонами оферті на укладення угоди домовленості сторін про сплату комісії, посилання позивача на умови Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно ч.6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в оферті на укладення угоди, які безпосередньо підписані позичальником, і лише цей факт може свідчити про прийняття ОСОБА_1 запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відтак, Договір про банківське обслуговування фізичних осіб, який наявний за посиланням www.alfabank.com.ua, не визнається відповідачем та не містять його підпису, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 10 січня 2018 року шляхом підписання оферти на укладення угоди. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді комісію за обслуговування кредитної картки відповідного типу.

Аналогічна правова позиція висловлена ВП ВС у постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, яка є релевантною при даних обставинах справи та правових відносинах.

Умови щодо порядку сплати обов`язкового мінімального платежу, визначення пільгового періоду та розміру процентної ставки у пільговий період, строку дії кредитного договору та його пролонгації, розміру та порядку сплати платежів за додаткові та супутні послуги, штрафу зазначені лише у паспорті споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 01 жовтня 2018р., тоді як кредитні кошти отримані 10 січня 2018 року.

Відповідно до ч.ч. 2,6 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічна правова позиція висловлена ВС у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 року по справі № 393/126/20 (провадження № 61- 14545сво20), яка є релевантною при даних обставинах справи та правових відносинах.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також виписки по рахунку вбачається, що починаючи з 10.07.2019р. банк нараховував відсотки за користування кредитом поза межами строку кредитування (строку дії договору), і тим самим збільшував тіло кредиту, що є неправомірним.

Так, сума відсотків нарахованих після закінчення строку кредиту складає 29 149,08 грн.

Тобто розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків у загальній сумі 29 149,08 грн., які нараховані поза межами строку дії договору, а тому розрахунок позивача не є належним доказом щодо розміру заборгованості.

За висновком про правильне застосування норм права, викладеного Великою Палатою Верховного Суду при розгляді справи №444/9519/12 у постанові від 28 березня 2018 року №1410цс18, визначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, як слідує з розрахунку позивача та виписки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» по рахунку, банком нараховано відсотків у загальній сумі 30395,24 грн. (підсумок по графі 20 розрахунку заборгованості), яка сплачена у сумі 21495,04 грн. (підсумок по графі 21 розрахунку заборгованості) частково відповідачем шляхом внесення коштів на рахунок 3827,49 грн. та списана банком у сумі 17667,55 грн., як сплачені (погашені) відсотки з нарахуванням овердрафту (графа 28) та з проведенням сплати овердрафту (графа 29) та нарахування простроченого тіла кредиту (графа 16), що в свою чергу включена до спірної заборгованості 40628,67 грн. (графа 18). При цьому залишок нарахованих але не списаних у тіло відсотків 8900,20 грн. (графа 22) = (30395,24 грн. - 21495,04 грн.) включений як окрема складова до загальної суми заборгованості 50232,35 грн. =(борг по тілу кредиту 40628,67 грн. + борг по відсотках 8900,20 грн. + борг по овердрафту 703,48 грн.).

Отже, АТ «Альфа-Банк» включило у прострочене тіло кредиту 40628,67 грн., крім самого тіла 11568,36 грн. (знято з рахунку 31866,90 грн. - внесено 20298,54 грн.) ще й суму 29060,31 грн. процентів за користування кредитом, комісію, штраф, що не передбачено умовами кредитного договору.

Відповідачем було знято з рахунку 31866,90 грн. (підсумок по графі 5 розрахунку) та внесено на рахунок коштів у сумі 20298,54 грн. (підсумок по графі 6 розрахунку), які були зараховані банком у сплату комісій 3281,02 грн., відсотків 3827,49 грн., штрафу 100 грн.. погашення тіла кредиту 10056,21 грн та простроченого тіла кредиту 3033,82 грн.

Ці обставини підтверджуються також випискою по рахунку з кредитною карткою.

З виписки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» по рахунку № НОМЕР_1 за кредитною карткою MasterCard World за період з 10.01.2018р. по 20.12.2021р. вбачається, що встановлений ліміт кредиту 0,00 грн, всього витрат - 61630,69 грн, всього надходжень 61630,69 грн. поточна заборгованість на кінцеву дату виписки 50232,35 грн. обов`язковий мінімальний платіж 0.00 грн. загальна сума платіжного періоду 8422,48 грн., термін сплати - до 06.01.2022р.

З виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що сума всього витрат по кредиту 61630,69 грн. складається з суми знятих коштів з рахунку 31866,90 грн. (підсумок по графі 5 розрахунку) та суми нарахованих: комісій 8168,75 грн. (підсумок по графі 9 розрахунку), відсотків 21495,04 грн. (підсумок по графі 21 розрахунку), штрафу 100 грн. (графа 13 розрахунку).

З виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що сума всього надходжень по кредиту 61630,69 грн. складається з суми внесених відповідачем коштів на рахунок 20298,54 грн. (підсумок по графі 6 розрахунку) та врахованих як сплата (писаних) комісій, відсотків, процентів за овердрафт 41332,15 грн.

Крім того, із виписки по рахунку вбачається, шо відповідач використовувала надані їй кредитні кошти та частково повертала отримані кошти, а банком, в свою чергу, списувались кошти як проценти за овердрафт, проценти за користування кредитом (як за покупки так і готівкові операції), сплата комісії за обслуговування картки, щомісячний платіж за страховий пакет від фінансових ризиків, проте, кредитним договором не узгоджені умови щодо списання процентів за овердрафт та інші, умовами договору від 10.01.2018 року сторони погодили лише процентну ставку за користування кредитним коштами у розмірі 40 % річних та обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості.

Тому не може братися до уваги, як належний доказ на підтвердження заявлених позовних вимог, розрахунок заборгованості, оскільки із матеріалів справи неможливо встановити, яку кредитну картку отримала відповідач, також не вбачається зміна умов кредитування по кредитній картці (зміна кредитного ліміту), що в свою чергу виключає прийняття в якості доказу виписки по рахунку за кредитною карткою за період з 10.01.2018р. по 20.12.2021р.

Докази, що відповідають вимогам ст.ст. 76-80 ЦПК України, суду не надані.

Слід зазначити, що позивач надав розрахунок заборгованості складений AT Альфа Банк або його правонаступником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», а надав розрахунок складений самим позивачем, тоді як п. 5.1.4 договору факторингу від 20 грудня 2021 року передбачене самостійне отримання фактором основного договору та документацію до нього.

Крім того, надана позивачем виписка по рахунку не засвідчена підписом особи, яка її склала.

Більше того, позивачем не надано суду реєстр боржників, що є додатком до договору факторингу та повинен бути підписаний клієнтом за договором - AT Альфа Банк.

Оскільки підстави для стягнення вказаних нарахувань відсутні, то з відповідача слід частково стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 20.12.2021 року у розмірі 11568,36 грн., яка складається з неповернутого тіла кредиту, а отже позовні вимоги позивача слід задовольнити частково.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 4, 12, 13,76, 81, 89, 137, 141, 247, 263-265, 352 354 ЦПК України, ст. ст. 6, 625, 626, 638 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 568,36 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», ІКЮО: 40340222, адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2 судовий збір в сумі 618,12 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 19.02.2024р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш