Справа № 570/6679/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

учасники справи: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна"

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ""Росвен Інвест Україна" звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" заборгованість за Договором позики №03434-05/2022 від 17.05.2022 року у розмірі 33730 грн., а також судові витрати у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.05.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 17.05.2022 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/. 17.05.2022 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №03434-05/2022, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W456, котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 17.05.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 25.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТЗОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договороу факторингу №25042023 від 25.04.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 33 730,00 грн. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №03434-05/2022 від 17.05.2022 року становить: заборгованість по тілу кредиту 5 000,00 грн., заборгованість по відсотках 28 730,00 грн., пеня 0,00 грн., загальна заборгованість 33 730,00грн.

02 травня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 у якому вона зазначила, що позовні вимоги не визнає повністю з тих підстав, що їй не було повідомлено позивачем про відступлення первісним кредитором права вимоги за кредитним договором, матеріали справи не містять належних доказів перерахування їй кредитних коштів за договором (розрахункового документа, платіжного доручення, меморіального ордеру). Окрім того відповідач не погоджується із розрахунком заборгованості, що наданий позивачем, вважаючи, що він є внутрішнім документом фінансової установи та таким, що не містить доказу перерахування їй коштів за кредитним договором. Відповідач у відзиві зазначає також, що витяг з реєстру боржників, що наявний в матеріалах справи не містить підписів сторін.

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 березня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Представник позивача у позові просив про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позов просить задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судові засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 17.05.2022 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 після заповнення Відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/.

17.05.2022 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №03434-05/2022, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W456, котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 17.05.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується копіями даного договору, Інформацією та контактними даними кредитодавця, листом про детальний опис дій, вчинених сторонами для укладення договору №03434-05/2022 від 17.05.2022 року директора ТзОВ «ФК «Інвеструм» ОСОБА_2 від 25.04.2023 р.

Відповідно до п. 1.1 Договору про надання фінансового кредиту Товариство ТзОВ «ФК «Інвеструм» надає Клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.

Як зазначено у позовній заяві, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти.

25.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу №25042023 від 25.04.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 33730,00 грн.

Як стверджує позивач Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання - позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №03434-05/2022 від 17.05.2022 року становить: заборгованість по тілу кредиту 5 000,00 грн., заборгованість по відсотках 28 730,00 грн., пеня 0,00 грн., загальна заборгованість 33 730,00грн.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом."

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в Кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Як вбачається із Розрахунку заборгованості за кредитним договором №03434-05/2022 від 17.05.2022 року відповідач не здійснив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості за договором з часу його укладення і до моменту переходу прав вимоги до Нового кредитора.

Таким чином, всупереч умовам Кредитного договору, Відповідач не виконав свого зобов`язання.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні первісному кредитору, унаслідок чого в останньої утворилася заборгованість, суд доходить висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач, всупереч вимогам ст.. 81 ЦПК України, не довела жодними належними та допустимими доказами того факту, що кошти за кредитним договором вона не отримувала, або отримала в іншій кількості, ніж зазначено у позовній заяві, не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та ЇЇ прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогок особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. З Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Щодо заперечень відповідача стосовно ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів суд зазначає, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить заперечуючи проти перерахування кредитних коштів. Таким чином, заперечення відповідача щодо позовних вимог, що викладені у відзиві на позовну заяву, не підтверджуються жодними доказами, більш того ґрунтуються виключно на припущеннях та домислах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" до ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №03434-05/2022 від 17.05.2022 року у розмірі 33730 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", м. Київ, вул. Бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, ,

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя -