Справа № 464/2213/24 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б. Р.
Провадження № 22-ц/811/2626/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий - суддя Цяцяк Р.П.,

судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Ковальчука Ю.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 29 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило суд стягнути зі згаданої відповідачки на користь позивача 31 652 грн. 68 коп. заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 11.02.2023 року ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти Договір № 284738-КС-001 про надання кредиту. 11.02.2023 року ОСОБА_2 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №284738-КС-001 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направила ОСОБА_2 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3348, на номер телефону НОМЕР_3 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий останньою і було введено/відправлено. Таким чином, 11.02.2023 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та ОСОБА_2 було укладено Договір № 284738-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до п. 1 якого ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику (відповідачці) грошові кошти у розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - «Кредит» та «Кредитний договір»), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит (надалі - «Правила»). Згідно з умовами Кредитного договору, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16395 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також, 17.04.2023 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 284738-КС-001 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електрони повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди TзOB «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 7 000 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту - 1 050 грн. Також, 25.06.2023 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №2 до Договору № 284738-КС-001 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в п.1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 12.11.2023 р.» Також сторони домовились внести зміни в п.2.3 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 40 тижнів». Однак, відповідачка свої зобов`язання за Кредитним договором № 284738-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, оскільки кошти, передбачені Кредитним договором, сплачувала лише частково: відповідно до Розрахунку заборгованості - на загальну суму 29 036 грн. 44 коп., в результаті чого у неї станом на 11.03.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 31 652 грн. 68 коп., що складається з 9 902 грн. 74 коп. прострочених платежів по тілу кредиту та 21 749 грн. 94 коп. прострочених платежів по процентах (а.с. 1-15).

Оскаржуваним рішенням вищезгаданий позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором №284738-КС-001 від 11.02.2023 року у розмірі 31 652 грн. 68 коп., а також 2 422 грн. 40 коп судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с. 165-170).

Вищезгадане рішення оскаржив представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Вважає, що «в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів згідно договору».

Покликаючись на те, що у пункті 2.8 Кредитного договору зазначено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту 21 040 грн., вважає, що стягнення з відповідачки загальної заборгованості у розмірі 31 652 грн. 68 коп. «порушує п. 2.8 Договору» (а.с. 188-190).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою (отримана апелянтом 06.09.2024 року; а.с. 212), запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 209-210).

Клопотань від сторін про апеляційний розгляд справи з повідомленням учасників справи не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263);

- в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», визначено, що держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Позивачем до поданого до суду позову долучено докази про надіслання цього позову з долученими до нього додатками відповідачці (а.с. 113-116): наведена обставина в доводах апеляційної скарги не заперечується.

В той же час, відповідачка свого відзиву на позовну заяву (у якому, у відповідності до статті 178 ЦПК України, були б викладеними її заперечення проти позову) до суду не подала.

Так само, як не подала до суду такого відзиву і після отримання нею 12.04.2024 року ухвали суду від 29.03.2024 року про відкриття провадження у справі (а.с. 136-138, 144), а також і клопотання про розгляд справи судом першої інстанції з її повідомленням.

Як стверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» (не заінтересованої у результатах розгляду даної справи юридичної особи) на запит суду від 22.05.2024 року та випискою по банківській картці № НОМЕР_1 , долученою до цієї відповіді, згадана банківська картка була випущеною саме на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), і на цю банківську картку 11.02.2023 року було переказано 10 000 грн., а 17.04.2023 року - ще 7 000 грн. (а.с. 155-161), що повністю підтверджує дані, які наведені позивачем у розрахунку заборгованості, який долучено до позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог.

З урахуванням вищенаведених обставин в їх сукупності доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що «в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують перерахування коштів згідно договору», до уваги прийматися не можуть.

Матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі № 753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Відтак, доводи апеляційної скарги, які ставлять під сумнів розмір заборгованості відповідачки, який є предметом позовних вимог (31 652 грн. 68 коп.), також до уваги прийматися не можуть.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни (та, відповідно, для відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 або їх задоволення лише частково) відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року - 3 028 грн. 00 коп.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачки 31 652 грн. 68 коп. заборгованості за кредитним договором.

Відтак, ціна позову у цій справі складає 31 652 грн. 68 коп., що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн. 00 коп. х 250 = 757 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 31 652 грн. 68 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 29 травня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 04 листопада 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.