Справа № 297/3999/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., за участю секретаря Ісак О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності, -

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.03.1995 року, виданого виконавчим комітетом Берегівської міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поряд з цим, згідно довідки КП «Берегівське БТІ Берегівської міської ради» №710 від 21.08.2024 у приватизації згаданої квартири брали участь чотири особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Ураховуючи вказану неточність у свідоцтві про право власності на житло від 07.03.1995 року та невизначеність часток власності державний нотаріусом ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо спадкування даної квартири спадкоємцями.

Поряд з цим, як законодавчі акти так і логіка підказують, що частка кожного власника у майні є рівним, тому кожен із чотирьох співвласників квартири є власником 1/4 частини.

Таким чином, іншого способу захистити свої права, окрім судового у позивачів не має.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій позов підтримують, просять ухвалити рішення з підстав наведених у позові без їх участі.

Відповідач Берегівська міська рада в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить ухвалити рішення з підстав наведених у позові без їх участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 07.03.1995 року, виданого виконавчим комітетом Берегівської міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поряд з цим, згідно довідки КП «Берегівське БТІ Берегівської міської ради» №710 від 21.08.2024 у приватизації згаданої квартири брали участь чотири особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ..

Частки співвласників у майні визначені не були.

У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким чином, право власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належало у рівних частках.

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємці звернулися до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину, однак отримали відмову, оскільки у згаданому свідоцтві не визначені частки власників квартири, тому нотаріус не може встановити частку спадкодавця, а також слід встановити належність права власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або законом (ст. 1217 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявний один спадкоємець майна спадкодавця, який має право на отримання спадщини.

Як було встановлено судом, спадкоемці у визначеному законом порядку звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що частка померлих у спадковому майні визначена не була.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачами не порушує їх прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/4 (одній четвертій) частини кожному з її співвласників, а саме: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Юрій ГЕЦКО