Справа №705/3387/24
2/705/1869/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнір Тетяни Володимирівни до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кушнір Т.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 року, винесеним по справі № 705/4435/21 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 11.10.2021 до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно з виконавчим листом виданим Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 28.06.2022 року по справі № 705/4435/21 розпочато процедуру стягнення аліментів.

В подальшому, даний виконавчий лист було направлено стягувачем до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) разом з заявою від 29.06.2022 року про відкриття виконавчого провадження та відповідно 15.07.2022 року було відкрито виконавче провадження № 69427492.

Проте, позивач дізнався про примусове стягнення з нього аліментів лише від бухгалтера ВЧ № 2382 в грудня 2022 року, оскільки відповідач не спілкується з батьком, а у зв`язку з тим, що останнє місце проживання та реєстрації позивача було: АДРЕСА_1 , та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач змушений був переїхати з сім`єю у більш безпечний регіон, фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 .

Крім того, на час відкриття 15.07.2022 року виконавчого провадження позивач був діючим військовослужбовцем НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (ВЧ № НОМЕР_2 ) які виконували службово-бойові завдання в зоні бойових дій, тож позивачу не було відомо про відкриття виконавчого провадження № 69427492, жодних документів від державного виконавця позивач не отримував.

Відповідно до Постанови від 15.11.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, контроль за стягненням аліментів здійснювався бухгалтерією ВЧ НОМЕР_2 , де позивач отримував заробітну плату як військовослужбовець, позивачу не було відомо про заборгованості зі сплати аліментів.

З листа НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України про повернення постанови від 15.11.2022 у зв`язку з тим що позивача було виключено зі списків НОМЕР_1 прикордонного загону (в/ч№ НОМЕР_2 ) та переміщено до ВЧ № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ), вбачається, що дана постанова ВЧ № НОМЕР_2 повністю виконана, було здійснено відрахування та виплата аліментів з 01.07.2023 по 30.11.2023 рік, заборгованості станом на 01.02.2023 року не має. Таким чином ще станом на грудень 2023 року позивачу не було відомо про наявність заборгованості.

Зазначає, що в даній постанові від 15.11.2022 року також було зазначено, що ОСОБА_2 навчається в Комунальному закладі фахової передвищої освіти "Уманському медичному фаховому коледжі Черкаської обласної ради", термін закінчення навчання 30.06.2023 року.

Проте, з довідки від 05.09.2023 року, яку надав відповідач державному виконавцю, що отримана останнім лише 02.10.2023, вбачається що відповідач з 01.09.2023 року є студентом 1 курсу Уманського державного педагогічного університету ім. Павла Тичини за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа» на бюджетній основі навчання, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026. Таким чином, відповідач змінив навчальний заклад та спеціалізацію і на протязі 2-х місяців в період з 01.07.2023 по 31.08.2023 не перебував на навчанні в жодному навчальному закладі, проте в даний період незаконно здійснювалось нарахування та стягнення аліментів.

Станом на початок 2024 року в позивача, окрім переміщення до іншої військової частини, істотно змінилися сімейні обставини та стан здоров`я, що несуть додаткове фінансове навантаження, в порівняні з тими обставинами, що були встановлені судом при прийнятті рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 року про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 .

Відповідач завершив навчання в Уманському медичному коледжі, де син навчався на відділенні лікувальна справа на бюджетній основі. Отримавши освіту та державну підтримку син не продовжив навчання за фахом маючи базову фахову освіту та не працевлаштувався, щоб самостійно будучи повнолітньою та дієздатною особою піклуватися та забезпечувати себе. Натомість син здобуває другу вищу освіту, що жодним чином не пов`язана з попередньою освітою. Враховуючи що відповідач навчається на бюджетній основі, тому за навчання він не сплачує, отримує стипендію, проживає в місті Умані, тому не потребує коштів на проживання та проїзд.

Позивач, будучи військовослужбовцем, який виконував службово-бойові завдання в зоні бойових дій, потребує психологічної реабілітації з метою відновлення його психологічного здоров`я, проте на сьогодні позивач не має матеріальної можливості пройти дану реабілітацію, оскільки якісні та дієві програми реабілітації коштують десятки тисяч гривень.

Крім того, позивач має встановлений діагноз післятравматичний гонартроз (дегенеративне захворювання колінного суглоба), розрив ПХЗ з незначною сагітальною нестійкістю, пошкодження меніска з больовим симптомом, що потребує постійного лікування. Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста від 24.04.2024 року КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» позивачу встановлено діагноз зміщення носової перетинки з вираженим порушенням функції дихання та рекомендоване оперативне лікування (риносептопластика) в плановому порядку з направленням на госпіталізацію. Тож позивач постійно з регулярною систематичністю змушений проходиш обстеження в ортопеда-травматолога та отоларинголога, постійно проходить медичні обстеження, потребує постійного лікування, приймає медичні препарати, на які в середньому в місяць витрачає від 5000,00 грн. до 10000,00 грн.

Відповідно до договору про надання освітніх послуг №23818922 від 04.09.2023 року та довідки № 539 від 13.05.2024 року виданого Сумським державним педагогічним університетом імені А.С. Макаренка навчально-науковий інститут педагогіки та психології позивач навчається на 1 курсі за спеціальністю «Освітні, педагогічні науки (Позашкільна освіта)», заочна форма навчання, договірна основа, загальна вартість навчання становить 39900,00 грн.

Відповідно до довідки від 19.05.2022 року № 7102- позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_2 . За даною адресою позивач орендує квартиру згідно договору оренди від 02.08.2022 року, плата за місяць становить 8000,00 грн., та додатково здійснюється компенсація комунальних послуг, оплата яких підтверджується платіжними інструкціями.

Позивач має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до виконавчого листа № 587/2792/18 від 31.01.2019 року Сумського районного суду Сумської області з позивача на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, в межах виконавчого провадження N° 58737805.

Крім того, позивач несе додаткові витрати на навчання та лікування сина.

Відповідно до консультаційних висновків спеціалістів від 16.05.2024 р., 21.12.2023 р., 23.10.2023 р., 22.09.2023 р. КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» син ОСОБА_6 має встановлений діагноз D80.70 транзиторна гіпогаммаглобулінемія, що потребує постійного лікування, замісної терапії ВВІГ, систематичного огляду та обстеження на основі результатів лабораторних досліджень та аналізів. На замісну терапію ВВІГ та обстеження необхідно більше 20 000,00 грн. кожного місяця. Також син ОСОБА_6 потребує додаткової підготовки до школи, відповідно до платіжних інструкції педагогічні послуги коштують 2400,00 грн. кожного місяця.

Просить: 1) змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 року по справі № 705/4435/21 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на його утримання з 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно на 1/10 частку всіх видів заробітку, щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років; 2) звільнити від сплати заборгованості по аліментам по виконавчому провадженню № 69427492 згідно виконавчого листа № 705/4435/21 від 28.06.2022 року в сумі 135019,49 грн.

Ухвалою судді у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви отримав 29.06.2024 року.

04.07.2024 р. відповідачем ОСОБА_2 подано на адресу суду Відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог позивача заперечує повністю та зазначає, що він дійсно навчається на бюджетній основі, але просить суд врахувати факт, що в Уманський медичний коледж і Уманський державний педагогічний університет він вступав на загальних підставах, за результатами вступних випробувань та балів за ЗНО (бо неодноразово намагався додзвонитися до позивача, щоб той надавав довідку УБД, що дало б можливість вступу на пільгових умовах, але його спроби були марними. Тому результати вступу на бюджет це його щоденна наполеглива праця, робота репетиторів і відвідування підготовчих курсів, до чого позивач не має ніякого відношення). Твердження позивача, що він не потребую коштів на проживання і проїзд нічим не доведені. Позивач не надав суду ніяких доказів того, що проживаючи в іншому кінці міста він не потребує коштів на проїзд, так само і на проживання. Крім того, апелюючи, що він змінив напрям навчання батько не задумується, що він просто не мав фінансової змоги продовжувати навчання за фахом у медичному університеті, хоч дуже цього прагнув, але це вимагало переїзду в інше місто, пошуку житла, додаткових витрат, а за відсутності матеріальної допомоги через несплату аліментів позивачем просто не мав на це фінансової змоги, хоч мав гарні успіхи в навчанні, і як наголошує позивач - отримував стипендію, яка, як відомо, надається лише кращим студентам. Він зареєстрований і проживає разом з дідусем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом 1 групи, і відповідно до висновку МСЕК: потребує постійної сторонньої допомоги. Навчання і догляд займають весь його час. Оплату комунальних повністю бере на себе його мама ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка працює звичайним педагогом в сільській школі, утримує фінансово немічного батька-інваліда та ще й повністю взяла на себе турботу і за його матеріальне становище, бо позивач забув, що має сплачувати аліменти. Тому виникає питання, чому позивач має змогу здобувати ще один магістерський рівень освіти, а він не має можливості здобути першу базову вищу освіту, якщо має батька, що має змогу надавати фінансову підтримку. Позивач стверджує, що постійно проходить медичні обстеження, потребує постійного лікування, приймає ліки, на які витрачає від 5000,00 грн. до 10000,00 грн., але не надає жодних доказів про придбання ліків на такі суми та квитанцій про сплату дороговартісних обстежень. Разом з тим відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» УБД мають право на: безкоштовні ліки та вироби медичного призначення за рецептами, безкоштовне забезпечення санаторно-курортним лікуванням або компенсацію його вартості, щорічне медичне обстеження і диспансеризацію. Позивач посилається на те, що здобуває ступінь вищої освіти магістра за спеціальністю 011 «Освітні, педагогічні науки» за заочною формою на договірній основі. Але факту необхідності в здобутті даного ступеня освіти не доводить. Позивач працює в військовій частині, отримує стабільний дохід, наказів про скорочення посад військових в частині не надав, протипоказань до військової справи за результатами наданих позивачем матеріалів не виявлено. Позивач вказує на факт, що як внутрішньо переміщена особа, орендує квартиру і як доказ надає Договір оренди з орендною платою 8000,00., однак договір оренди укладений між гр. ОСОБА_9 і гр. ОСОБА_4 , а відповідно до наданого позивачем заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2024 по справі №712/527/2024 шлюб між позивачем і ОСОБА_4 розірвано. Отже, дана угода про найм ніякого відношення до справи немає, а тому не потребує розгляду та комунальних послуг, оплата яких здійснена ОСОБА_4 на рахунок наймодавця. Більш того, позивачем зумисно замовчується факт, що відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій мають пільги від держави на оплату комунальних послуг в розмірі 75%. Позивач вводить суд в оману стверджуючи, що на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_10 , оскільки сам констатує, що відповідно до виконавчого листа №587/2792/18 від 31.09.2019 Сумського районного суду Сумської області з позивача, на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, в межах виконавчого провадження №58737805. Позивач також не надав достовірної інформації щодо потреби в щомісячних витратах на лікування ОСОБА_11 . Вказує, що позивач уникає з ним спілкування, як з сином, питання незнання позивачем про наявність у нього заборгованості по аліментах не повинно спричиняти йому погіршення чи позбавлення матеріальної підтримки. Ним систематично відправлялися звернення до Зарічного відділу ДВС, на ОСОБА_12 лінію з проханням допомогти змусити позивача платити аліменти, або знайти його, бо, переміщення його по військових частинах завжди ставало причиною відсутності аліментів. Позивач забував про наявність у нього сина і про зобов`язання та обов`язок батька. Крім того, зазначає, що він теж має ряд захворювань та витрачає кошти на обстеження та лікування, його оселя тричі постраждала від збройної агресії росії, що потребувало коштів на її відновлення. Просить у задоволенні позову позивачу відмовити.

18.07.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнір Т.В. надійшла до суду Відповідь на відзив в якій зазначає, що твердження вказані в відзиві фактично зводяться до необгрунтованих претензій та порівняння двох синів позивача, стверджуючи що батько більше приділяє часу меншому сину та надає йому більше коштів на його утримання та приділяє йому більш часу в порівнянні з відповідачем. Проте таке порівняння є меншою мірою несправедливим, оскільки відповідач здійснює порівняння розміру та спосіб утримання малолітнього 6-ти річного сина який має проблеми зі здоров`ям та розмір утримання повнолітнього 20-ти річного повністю здорового працездатного сина. Крім того, стягнення аліментів на неповнолітню особу до 18 років та стягнення аліментів на повнолітню особу має різну правову природу та здійснюється з різною метою. Таким чином, позивач по справі повністю відхиляє доводи відповідача, зазначені у відзиві. Відповідач не навів жодного належного правового обґрунтування та доказу, щоб спростовувало докази та доводи позивача вказані в позовній заяві. Відповідач не надає жодного доказу що він подавав документи чи здавав іспити до вищого медичного університету. З позивача в період 01.12.2022 року по 01.11.2023 було стягнуто на користь відповідача 181 662 тис. гривень 49 копійок, таким чином у відповідача було достатньо коштів щоб оплатити вартість навчання за контрактом та додаткові витрати у зв`язку з переїздом. Твердження відповідача, що він несе витрати на проживання та на проїзд до місця навчання в новому університеті, не підкріплено жодними доказами та не надано розрахунків таких витрат. На даний час позивач сплачує за оренду квартири 12 000 грн. Через стан здоров`я менший син ОСОБА_6 потребує додаткових витрат на лікування та навчання, поточних аліментів, що отримує колишня дружина, не вистачає на утримання сина. Таким чином, з моменту винесення рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 року суттєво змінилися обставини навчання відповідача та змінився сімейний стан позивача, погіршився стан здоров`я позивача через отримані травми та проходження військової служби та змінилися інші обставини що впливають на фінансову можливість позивача, у зв`язку з чим позивач не має змоги сплачувати нараховані аліменти щомісячно в повному обсязі, але згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частина з усіх видів доходу.

24.07.2024 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло Заперечення на відповідь на відзив в якому частково викладено позицію щодо позовних вимог, що зазначена ним у відзиві, та зазначив, що всі твердження представника позивача або суперечать доказам на які посилаються, або нічим, не підтверджуються, а реальні факти безпідставно ігноруються. Батько не тільки не цікавиться ним та його життям, а і постійно шукає способи, ухилятися від сплати аліментів, щоб хоч якось його підтримати. Просить відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 року, винесеним по справі № 705/4435/21 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 11.10.2021 до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові посилався на те, що порівняно з 2022 роком (дата винесення рішення суду про стягнення аліментів на повнолітнього сина) у нього (позивача) погіршився стан здоров`я, він має на утриманні меншого сина ОСОБА_3 та допомагає колишній дружині, витрачає кошти на сплату оренди квартири та комунальних послуг та сплачує кошти за своє навчання в інституті. При цьому, з наданих сторонами письмових доказів, вбачається, що з 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, що було враховано судом у рішенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20.04.2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2024 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, тому колишня дружина повинна утримувати себе сама та частково спільну дитину. Щодо орендної плати за квартиру позивачем ОСОБА_1 слід зазначити, що спочатку позивачем надано суду договір оренди де орендарем зазначено ОСОБА_4 та сума орендної плати 8000 грн., в подальшому позивач надає договір оренди строком на 1 рік, на своє ім`я та на суму 12000 грн., що укладений з тим же орендодавцем та за тією ж адресою. Суд критично відноситься до наданого суду в якості доказу договору оренди на суму 8000 грн., оскільки він не стосується матеріального стану позивача. Щодо наданих позивачем документів про погіршення стану його здоров`я, то відповідачем надано суду також медичні висновки про наявність у нього захворювань та необхідність їх лікування. Крім того, позивач офіційно працевлаштований та отримує достатній заробіток, щоб утримувати старшого сина.

Позивач, не погоджуючись з розміром аліментів, винесеним 20.04.2022 судовим рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області, не звертався до суду апеляційної інстанції із скаргою на рішення суду про зменшення розміру аліментів. Рішення суду набрало законної сили і підлягає виконанню. Позивач знав про існування рішення суду від 20.04.2022 про стягнення з нього аліментів на користь повнолітнього сина, оскільки через свого представника адвоката Гребенюка С.А. подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , тобто з наданих суду доказів не вбачається підстав для задоволення позовної вимоги про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 135 019,49 грн.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Враховуючи те, що позивач доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Представник позивача у позовній заяві посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 572/2088/17 від 27.06.2018 щодо звільнення позивача від сплати судового збору, як учасника бойових дій.

Однак, в ухвалі від 06 травня 2020 року у справі № 9901/70/20 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин, тому з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 142, 258-259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кушнір Тетяни Володимирівни до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Леся Сергіївна Годік