Номер провадження 22-ц/812/1520/24
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Крамаренко Т.В.

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Прилуцькою Ніною Миколаївною на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Шевченко Тетяни Сергіївни, ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Шевченко Т.С., ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно задоволено частково. В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування результатів електронних торгів із реалізації нежитлової будівлі магазину з підвалом загальною площею 275,8 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0266 га, КН :11:034:0189, за адресою: АДРЕСА_1 , визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та скасування рішення про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно відмовлено. Визнано недійсними та скасовано результати електронних торгів із реалізації комплексу будівель загальною площею 823.9 кв.м. та земельною ділянкою площею 0.2512 га, КН :06:007:0009, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , яка не брала участі в розгляді справи через свого представника адвоката Прилуцької Н.М. подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому, в самій апеляційній скарзі містилось клопотання про поновлення строку.

Як на підставу поновлення строку, адвокат Прилуцька Н.М. посилається на те, що ОСОБА_1 не приймала участі у даній справі, копію рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року не отримувала, однак судом першої інстанції вирішено питання про її права та інтереси. Також зазначає, що про наявність в суді цього спору їй стало відомо в результаті збору інформації про підстави продажу на електронних торгах спірного майна. Однак безпосередньо про оскаржуване рішення суду ОСОБА_1 дізналась внаслідок отримання матеріалів позову по справі № 473/2979/24. У зв`язку з чим, її представник адвокат Прилуцька Н.М. 29 серпня 2024 року ознайомилась з матеріалами цивільної справи в приміщенні Вознесенського міськрайонного суду та отримала завірену копію судового рішення.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року підстави, наведені представником ОСОБА_1 адвокатом Прилуцькою Н.М. в апеляційній скарзі щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року визнано неповажними. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано у строк, що не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали надати заяву про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів поважності.

01 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Прилуцької Н.М. надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено інші поважні причини пропуску строку.

Зокрема, адвокат Прилуцька Н.М. як на поважність причин пропуску строку, зазначала про те, що ОСОБА_1 не брала участі у справі та копію рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року не отримувала, однак суд вирішив питання про її права та обов`язки.

19 червня 2024 року між АО «P&P» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги та ведення справи доручено адвокату Прилуцькій Н.М.

Адвокат Прилуцька Н.М. 25 червня 2024 року звернулась до суду першої інстанції із запитом про надання доступу до справи в електронному вигляді в підсистемі Електронний суд, який було надано їй 26 червня 2024 року. При цьому зазначає, що Миколаївський апеляційний суд такого доступу їй не надав, а тому вона як представник ОСОБА_1 була позбавлена можливості ознайомитися із матеріалами справи № 761/19794/23, що були сформовані під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Після того, як стало відомо, що представником ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу у цій справі, 26 червня 2024 року адвокат Прилуцька Н.М. діючи в інтересах ОСОБА_1 через систему Електронний суд також подала касаційну скаргу з вимогою повернути справу на новий розгляд до суду попередньої інстанції. Однак, ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті касаційного провадження по справі за її касаційною скаргою та роз`яснено ОСОБА_1 , що оскарження заявницею такої постанови суду апеляційної інстанції в касаційному порядку діючим ЦПК України не передбачено. Також зазначає, що вона перебувала у відпустці з 22 липня 2024 року по 14 серпня 2024 року та з 21 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року, а тому не мала можливості приїхати в м. Вознесенськ Миколаївської області з м. Києва для ознайомлення з матеріалами справи у повному обсязі. Натомість після закінчення відпустки, 28 серпня 2024 року адвокат Прилуцька Н.М. звернулась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи в паперовому вигляді та 29 серпня 2024 року ознайомилась зі справою у приміщенні суду.

За такого, адвокат Прилуцька Н.М. вважає, що саме з цього дня вона як представник ОСОБА_1 отримала доступ до матеріалів справи, у тому числі й до тексту постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 травня 2024 року.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заяви про поновлення строку щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року, апеляційний суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити з таких підстав.

За правилами ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Крім того, саме на заявника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2022 року у справі № 490/10272/19 (провадження № 61-20314ск21).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2024 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалено рішення у даній справі, яке оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 18 березня 2024 року.

ОСОБА_1 участі у розгляді даної справи не брала.

При цьому, адвокат Прилуцька Н.М. діючи в інтересах ОСОБА_1 25 червня 2024 року зверталась до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» із заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, 10 липня 2024 року Верховним судом винесено ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року та на постанову Миколаївського апеляційного суду від 27 травня 2024 року.

Ухвала Верховного суду обґрунтована тим, що оскільки рішення суду першої інстанції не оскаржувалось ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, а переглядалось судом апеляційної інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , поданої його представником адвокатом Божко Д. О., приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т. С., ОСОБА_3 , поданої її представником - адвокатом Вуїв О. В., оскарження заявницею такої постанови суду апеляційної інстанції в касаційному порядку ЦПК України не передбачено.

Вказана ухвала касаційним судом оприлюднена на офіційному сайті ЄДРСР 15 липня 2024 року.

При цьому, апеляційний суд критично оцінює твердження адвоката Прилуцької Н.М. про те, що вона перебувала у щорічній відпустці з 22 липня 2024 року по 14 серпня 2024 року та з 21 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року, а тому не змогла подати апеляційну скаргу у встановлені законом строки. Так з копії наказу № 7/15/К-В від 15 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 перебувала у відпустці з 22 липня 2024 року по 16 серпня 2024 року. Також у наказі зазначено, що обов`язки керуючого партнера АО «P&P» покладено на старшого партнера ОСОБА_5 .

Перебування ОСОБА_4 у відпустці з 21 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року належними доказами не підтверджено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків. ЄСПЛ наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, Адвокатське об`єднання «P&P» уклавши з ОСОБА_1 договір про надання правової допомоги (19 червня 2024 року) при належній зацікавленості мало достатньо часу звернутись до суду з апеляційною скаргою в розумні строки.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 є адвокатом, користувачем системи «Електронний суд», має електронний кабінет у підсистемі (модулі) ЄСІТС, а тому має доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану в її інтересах адвокатом Прилуцькою Н.М. на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України.

Натомість протилежний висновок суду міг свідчити про порушення принципу res judicata (правової визначеності).

Керуючись ст.358 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у справі за її апеляційною скаргою на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2024 року, ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця Шевченко Тетяни Сергіївни, ОСОБА_3 про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: О.В.Локтіонова

О.О.Ямкова