Справа № 139/577/23
Провадження № 22-ц/801/2042/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тучинська Н. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокуСправа № 139/577/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Влад», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про витребування земельних ділянок,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 12 липня 2024 року у селищі Муровані Курилівці Вінницької області суддею цього суду ОСОБА_9 , повний текст якого складений 16 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року Могилів-Подільська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Влад» (далі ПП «Влад»), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про витребування земельних ділянок.

Позов мотивований тим, що рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року №748 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_2 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0288, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради. 28 квітня 2021 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку (номер запису про речове право 41730709, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228).

30 квітня 2021 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0288 ОСОБА_8 .

Рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року №741 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_3 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0291, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради. 28 квітня 2021 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку (номер запису про речове право 41732693, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228).

30 квітня 2021 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0291 ОСОБА_8 .

Рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року №745 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_4 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0294, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради. 28 квітня 2021 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку (номер запису про речове право 41731606, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228).

30 квітня 2021 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0294 ОСОБА_8 .

Рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року №747 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_5 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0295, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради. 28 квітня 2021 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку (номер запису про речове право 41731287, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228).

30 квітня 2021 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу відчужив земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0295 ОСОБА_8 .

Рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року №742 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_6 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0296, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради. 28 квітня 2021 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку (номер запису про речове право 41732245, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228).

30 квітня 2021 року ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0296 ОСОБА_8 .

Рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року №743 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_7 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0309, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради. 28 квітня 2021 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_7 на вказану земельну ділянку (номер запису про речове право 41731905, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 228).

30 квітня 2021 року ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :10:003:0309 ОСОБА_8

14 липня 2021 року ОСОБА_8 відчужила усі вищезазначені земельні ділянки ОСОБА_1 на підставі договору міни.

31 грудня 2022 року між ОСОБА_1 та ПП «Влад» був укладений договір оренди землі, в тому числі і щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309. Право оренди цих земельних ділянок зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17-18 січня 2023 року.

За інформацією ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області земельні ділянки з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309, площею 2 га кожна, знаходяться за межами населеного пункту АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог закону розпорядником землі станом на 16 жовтня 2020 року було Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, тобто Немерченська сільська рада Мурованокуриловецького району не мала повноважень розпоряджатись спірними земельними ділянками.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження території територіальних громад Вінницької області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Вінницької області. Згідно з додатком до зазначеної постанови до переліку територіальних громад Вінницької області входить Вендичанська територіальна громада з адміністративним центром територіальної громади смт Вендичани, до складу якої віднесена, зокрема, колишня Немерченська сільська рада Мурованокуриловецького району.

Згідно інформації Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району, як правонаступника Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району, від 17 квітня 2022 року №02-18/300 16 жовтня 2020 року в Немерченській сільській раді Мурованокуриловецького району сесія взагалі не проводилася, а 27 сесія 7 скликання проводилася 10 травня 2019 року. На 27 сесії 7 скликання рішення №№748, 741, 745, 747, 742, 743 не приймались і не розглядались питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі її у власність» та надання спірних земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Таким чином, як зазначає позивач, державна реєстрація права приватної власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проведена на підставі підроблених рішень органу місцевого самоврядування, а отже спірні земельні ділянки вибули з власності держави всупереч волі держави.

Відповідач ОСОБА_1 придбав спірні земельні ділянки на підставі договору міни в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права їх відчужувати. Відтак земельні ділянки підлягають витребуванню у комунальну власність.

Оскільки надалі ОСОБА_1 спірні земельні ділянки надав в оренду ПП «Влад», то при встановленні підстав для витребування земельних ділянок у ОСОБА_1 , наявні також підстави для їх витребування від особи, якій земельні ділянки передані в оренду - ПП «Влад», яке є незаконним володільцем.

За таких обставин, враховуючи вибуття земельних ділянок поза волею власника на підставі рішення, яке не приймалося (підроблене), за відсутності повноважень в органу місцевого самоврядування (Немерченської сільської ради) розпоряджатися вказаними вище земельними ділянками, Могилів-Подільська окружна прокуратура просила витребувати у ОСОБА_1 та ПП «Влад» у комунальну власність Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області земельні ділянки з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309.

12 липня 2024 року рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області позов задоволено. Витребувано у ОСОБА_1 та ПП «Влад» у комунальну власність Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309 для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району (колишньої Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району) Вінницької області. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Скаржник вказує на те, що доводи про підроблення рішень Немерченської сільської ради ґрунтуються лише на поясненнях позивача, вони містять підпис голови сільської ради та скріплені печаткою органу, справжність яких не спростована. Крім того, у справі відсутня інформація про кримінальне провадження, пов`язане з вказаними обставинами. При цьому вважає, що Немерченська сільська рада мала право розпоряджатися спірними земельними ділянками, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Скаржник також вказує на те, що відчужене йому майно не може бути витребуване у добросовісного набувача. Витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 порушуватиме його право на мирне володіння майном, гарантоване Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано його твердження про відсутність у прокурора права на представництво у суді Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

20 вересня 2024 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Могилів-Подільської окружної прокуратури, у якому, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення. Вважає, що рішенням суду належним чином мотивовано підстави для витребування земельних ділянок за кожним із заперечуваних відповідачем аргументом, а також необхідність здійснення захисту інтересів держави прокурором. Крім того, вказує на наявність у ОСОБА_1 можливості відновити своє право, пред`явивши вимогу про відшкодування збитків до проміжних набувачів на підставі ст. 661 ЦК України.

Інші учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи слідує, що 16 жовтня 2020 року рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання №748 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_2 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0288, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради (т. 1 а.с.20).

16 жовтня 2020 року рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання №741 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_3 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0291, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради (т. 1, а.с.27).

16 жовтня 2020 року рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання №745 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_4 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0294, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради (т.1, а.с.34).

16 жовтня 2020 року рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання №747 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_5 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0295, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради (т. 1, а.с.41).

16 жовтня 2020 року рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання №742 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_6 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0296, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради (т.1, а.с.48).

16 жовтня 2020 року рішенням Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання №743 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність» ОСОБА_7 безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :10:003:0309, площею 2 га, що розташована на території Немерченської сільської ради (т. 1, а.с.55).

28 квітня 2021 року відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :10:003:0288, за ОСОБА_3 - на земельну ділянку за кадастровим номером :10:003:0291, за ОСОБА_4 - на земельну ділянку за кадастровим номером :10:003:0294, за ОСОБА_5 - на земельну ділянку за кадастровим номером :10:003:0295, за ОСОБА_6 - на земельну ділянку за кадастровим номером :10:003:0296, за ОСОБА_7 - на земельну ділянку за кадастровим номером :10:003:0309 (т. 1, а.с. 17-18, 24-25, 31-32, 38-39, 45-46, 52-53).

30 квітня 2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. посвідчено договори купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309 (т. 1, а.с. 21-23, 28-30, 35-37, 42-44, 49-51, 56-58). Відчуження всіх земельних ділянок було вчинено представником продавців ОСОБА_10 на користь покупця ОСОБА_8

14 липня 2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н. В. посвідчено договір міни, відповідно до якого ОСОБА_8 передала, а ОСОБА_1 прийняв земельні ділянки, зокрема, з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309, в обмін на належну ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,12 га, з кадастровим номером :02:001:0697 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку (т.1, а.с.64-65).

31 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ПП «Влад» був укладений договір оренди 21 земельної ділянки, зокрема, щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309, площею по 2 га кожна (т.1, а.с.66-68).

17 квітня 2022 року листом №02-18/300 Вендичанською селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області повідомлено заступника керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури, що Немерченською сільською радою 16 жовтня 2020 року не приймались рішення за №№ 748, 741, 745, 747, 742, 743 і не розглядалися питання про безоплатну передачу земельних ділянок з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309. 16 жовтня 2020 року у Немерченській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області сесія взагалі не проводилася. 27 сесія 7 скликання Немерченської сільської ради була проведена 10 травня 2019 року, питання виділення земельних ділянок ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не розглядалось (т.1, а.с. 63).

21 квітня 2023 року листом №0-2-0.6-1845/2-23 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлено Могилів-Подільську окружну прокуратуру, що земельні ділянки з кадастровими номерами :10:003:0288, :10:003:0291, :10:003:0294, :10:003:0295, :10:003:0296, :10:003:0309 знаходяться за межами населеного пункту с. Немерче Могилів-Подільського району Вінницької області (т. 1, а.с.60).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Відповідно до п. «б» ч. ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно із ч. 1-4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.387 ЦК України лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 1 ст. 388 ЦК України передбачено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Положення ст.388 ЦК України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №911/3680/17 власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника.

Власник земельної ділянки може витребувати її у особи, яка нею лише користується на підставі правочину, укладеного із добросовісним набувачем. Адже у випадку витребування спірної земельної ділянки лише у добросовісного набувача не відбувається ефективного захисту порушеного права, оскільки поновивши своє право власності власник не зможе його реалізувати через існування іншого зареєстрованого речового права.

Подібний висновок висловив Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2021 року у справі №672/386/20.

Відповідно до ст. 80 ЗК України, ст. 2, 170, 172, 326, 327, 374 ЦК України право власності на землі державної та комунальної власності належать державі Україна та територіальним громадам, які реалізують це право через відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження території територіальних громад Вінницької області» визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Вінницької області згідно з додатком. Згідно з додатком до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України до переліку територіальних громад Вінницької області входить Вендичанська територіальна громада з адміністративним центром територіальної громади смт Вендичани, до складу якої віднесена, зокрема, колишня Немерченська сільська рада колишнього Мурованокуриловецького району.

Враховуючи вищевказані зміни до законодавства, органом, який на даний час наділений правом власності та розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с. Немерче є Вендичанська селищна рада.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. п. «а», «є» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протиправно отримали у власність спірні земельні ділянки, які вибули з володіння власника не за його волею, дійшов правильного висновку про те, що в даній справі підлягають застосуванню положення ст. 388 ЦК України про витребування цих ділянок у ОСОБА_1 як у добросовісного набувача та у особи, у користуванні якої фактично перебуває така земельна ділянка (передана в оренду) ПП «Влад», на користь територіальної громади в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача, не приймаються до уваги, оскільки відсутність спрямованого на відчуження майна рішення відповідного органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) означає, що власник волю на відчуження не виявляв. Добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, то наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна із чужого володіння. Необхідною передумовою виникнення права приватної власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності має бути рішення про передання у приватну власність цієї ділянки, прийняте відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, які діють від імені власника. Рішення №№748, 741, 745, 747, 742, 743 Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району 27 сесії 7 скликання від 16 жовтня 2020 року не приймались, тобто спірні земельні ділянки вибули з володіння власника держави, поза його волею та на підставі неіснуючих рішень.

Подібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц.

У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 373/1810/16-ц вказано, що законодавчо визначений порядок набуття права власності громадянами на земельну ділянку із земель державної та комунальної власності потребує наявності, з одного боку, волевиявлення осіб до отримання земельної ділянки у формі подання заяви, з іншого - прийняття рішення про її передачу органом державної влади або місцевого самоврядування. Тож відсутність волевиявлення територіальної громади на передачу земельної ділянки є порушенням чинного законодавства. Право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційним позовом).

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що витребування земельної ділянки у ОСОБА_1 порушуватиме його право на мирне володіння майном з огляду на сталу практику ЄСПЛ, зважаючи на таке.

Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Втручання держави у право власності ОСОБА_1 є виправданим, законним та пропорційним, адже порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правового порядку у державі. Апеляційний суд не встановив невідповідності заходу втручання держави в право власності скаржника критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

Такий висновок суду апеляційної інстанції повністю узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 грудня 2022 року у справі №472/156/21, обставини якої є подібними до справи, що переглядається.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом першої інстанції не враховано твердження ОСОБА_1 про те, що прокурор не має права на представництво у суді Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Звертаючись до суду із позовом прокурор зазначив, що витребування незаконно вибутої з власності держави земельної ділянки у відповідачів ОСОБА_1 та ПП «Влад» становить «суспільний» «публічний» інтерес, оскільки вказане є задоволенням суспільних потреб у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадян земель сільськогосподарського призначення, а також захист суспільних інтересів загалом, право власності на землю Українського народу.

До позовної заяви додано лист керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури від 08 червня 2023 року № 53-2779вих-23 голові Вендичанської селищної ради з повідомленням про виявлені порушення земельного законодавства та про вжиття нею заходів щодо витребування спірних земельних ділянок. Одночасно прокурор просив повідомити чи вживалися заходи щодо витребування земельних ділянок у комунальну власність та чи буде селищна рада вживати відповідні заходи, в тому числі у судовому порядку (т. 1, а.с. 69).

Листом селищного голови Вендичанської селищної ради від 12 червня 2023 року № 02-18/470 повідомлено керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури про те, що селищна рада самостійно звертатись до суду немає можливості, тому просить представництва у суді порушеного інтересу держави щодо виявлених порушень (т. 1, а.с. 71).

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», листом від 15 серпня 2023 року №53-3905вих-23 керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури повідомив Вендичанську селищну раду про те, що прокуратура звертатиметься до суду з відповідним позовом (т.1, а.с. 72). Вендичанська селищна рада не оспорювала і не заперечувала підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Сам факт не звернення до суду уповноваженого органу з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси держави (у даному випадку) свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15 жовтня 2019 у справі № 903/129/18 та Верховним Судом у постанові від 26 липня 2018 у справі № 926/1111/15.

Верховним Судом у постановах від 09 червня 2021 року у справі № 920/839/20 та від 26 травня 2021 року у справі № 926/14/19 висловлено позицію, за якою у разі свідчення попереднього листування прокурора з уповноваженим органом про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, а відповідний орган протягом розумного строку на таку інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то, у такому випадку, наявні підстави для представництва, передбачені абзацом 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру». У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави таким органом.

У даному випадку Вендичанська селищна рада в листі від 12 червня 2023 року повідомила, що не має можливості здійснювати захист порушених інтересів через відсутність коштів на сплату судового збору, тому у такому випадку наявні підстави для представництва, передбачені абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, прокурор обґрунтував підстави для представництва інтересів держави, зазначив підстави для звернення до суду з позовом, існування нагальної потреби у захисті порушених інтересів держави в особі Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яка самостійно не вчинила дій для відновлення порушених інтересів держави, а судом першої інстанції питання представництва інтересів держави у суді прокурором було досліджене та надано йому належну правову оцінку, тому апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги у цій частині.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що кінцевий набувач спірної земельної ділянки не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжних набувачів про відшкодування збитків на підставі ст. 661 ЦК України. Вказане відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17.

Усі інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому також відхиляються.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2024 року без змін.

Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати залишити за ним.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк