Справа № 621/5017/23
Провадження № 2/369/3829/24
03.06.2024 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.
за участі секретаря судових засідань Соловюк В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди квартири, -
У грудні 2023 року адвокат А.Адаманов, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з даною позовною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ОСОБА_2 укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності. За договором відповідач зобовязувалась сплачувати орендну плату в розмірі 300,87 дол.США (11 000 грн.) та комунальні послуги, строк оренди з 01 вересня 2022 року по 31 серпня 2023 року, сума першого внеску 22 000 грн.
Починаючи з лютого 2023 року відповідачка перестала сплачувати орендні платежі та оплачувати використані комунальні послуги. Крім того, через залиття квартири, розташованої поверхом нижче, за його заявою припинено надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Після вимкнення водопостачання відповідачка самовільно підключила водопостачання до квартири.
Його повідомлення про розірвання договору та вимоги виселитись, погасити борг по орендним платежам в розмірі 77 000 грн. (за період з 01 лютого 2023 року по 01 вересня 2023 року), заборгованість по комунальним послугам в розмірі 18 413 грн. залишились без жодного реагування. Після звернення до правоохоронних органів та зареєстрованого кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_2 змінила замки до квартири, пошкодила меблі, пломби газового лічильника, газовий котел, техніку. Вважає своє право порушеним та таким, що підлягає судовому захисту.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2023 року, цивільну справу № 621/5017/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором оренди квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , направлено за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду міста Києва.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позов підтримав та просив суд задовольнити. Вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Причини неявки суду невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
23 лютого 2024 року відповідачка ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій просила не розглядати справу без участі Позивача та його представника адвоката Адаманова А.Д., оскільки договір не засвідчений нотаріально та підписаний в односторонньому порядку, а також просила суд визнати позовну заяву не дійсною так як вона не відповідає вимогам Позивача. Будь-яких доказів, а також письмового відзиву від Відповідача до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.
Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.
У відповідності до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. ч. 1, 6 ст.81ЦПКУкраїни кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Пунктом 2Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2передбачено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно дост.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.202 ЦК України).
Відповідно до вимогст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ста. 628ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер №27553375 від 01.10.2014 р.
01 вересня 2022 року між Позивачем - ОСОБА_1 (Орендодавець) та Відповідачем - ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди (надалі «Договір»).
Відповідно до п. 1 Договору Орендодавець здав в оренду, а Орендар зняв у Орендодавця квартиру АДРЕСА_3 , Україна (надалі «Орендоване майно»).
Пунктом 7 Договору передбачено, що місячна орендна плата складає 11 000 грн (одинадцять тисяч гривень), що складає 300,87 доларів США за курсом НБУ на день сплати 1.03.2023: 1 дол. США = 36,56 грн.
Пунктом 8 Договору, встановлено, що за даним Договором оренди сума орендної плати в гривнях може бути переглянута через шість місяців в відповідності до суттєвих (більш ніж 30%) змін курсу гривні НБУ до дол. США, але не більш ніж 30% від суми орендної плати згідно п.7.Перша сплата за даним Договором здійснюється в момент підписання Договору і складає орендну плату за перший та останній місяці оренди (гарантійний депозит).
Загальна сума першого платежу складає 22 000 грн. (двадцять дві тисячі гривень), що є еквівалентом 601,56 дол. США за курсом НБУ 1 дол. = 36,56 грн. на день підписання Договору. Надалі орендна плата вноситься у формі оплати за 1 місяць, не пізніше 1 числа розрахункового місяця.
Згідно з пунктом 9 Договору, газопостачання, інтернет, електроенергія, водопостачання, послуги Європейської сервісної службі, кабельне телебачення, а також щомісячна плата за охорону сплачуються окремо від орендної плати згідно фактичних показників лічильників і відповідних договірних положень.
Пунктом 6 Договору встановлено, що термін оренди квартири встановлюється на 12 місяців, починаючи з 1 вересня 2022 року до 31 серпня 2023 року.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував вимоги тим, що починаючи з лютого місяця 2023 року ОСОБА_2 перестала сплачувати платежі передбачені Договором. У зв`язку з чим, Позивачем здійснювалось звернення до Відповідача з вимогою погасити борги за оренду квартири та комунальні платежі. Не зважаючи на вказане, Відповідач відмовлялася від оплати заборгованості.
19 липня 2023 р. ОСОБА_1 у зв`язку з заборгованістю за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення та залиттям нижче розташованої квартири Відповідачем, подав заяву до житлово-експлуатаційної організації ТОВ «Європейська сервісна служба» (код ЄДРПОУ: 38466950) про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у орендованому майні.
Пунктом 12.1. Договору встановлено, що Орендар і Орендодавець мають право розірвати Договір оренди до закінчення терміну оренди шляхом повідомлення іншої сторони не менше ніж за 2 (два) місяці до бажаного терміну закінчення оренди, крім випадку прострочення Орендарем орендної плати більш ніж за один місяць.
28 червня 2023 року на адресу місце реєстрації та місце проживання Відповідача направлено лист про необхідність погашення заборгованості та розірвання договору з - 20.08.2023 року.
24 жовтня 2023 року Бучанським районним управлінням поліції ГУНП в Київській області за участю представника (дружини) Позивача, було здійснено доступ до квартири. У результаті доступу, було встановлено, що Відповідачем змінено замки від вхідної групи, у квартирі встановлено пошкодження пломби газового лічильника, пошкодження меблі, техніки та газового котла.
Відповідно до статті 41 Конституції України, яка дублюється статтею 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Частиною 1 ст. 810 ЦК України вказано, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Частиною 1 ст. 811 ЦК України, встановлено, що Договір найму житла укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтями 11, 509 ЦК України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідач належних та допустимих доказів на спростування доказів позивача, суду не надала, не повідомила про причини неможливості їх подати, не заявила клопотання про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 611, 625, 810, 811, 815 ЦК України, та керуючись ст. ст.4,5,12,76-82,141,258-259,263-265,268,273,274,279,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди квартири задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати та за житлово-комунальні послуги за Договором оренди від 01 вересня 2021 року в розмірі 95 413 грн. (дев`яносто п`ять тисяч чотириста тринадцять грн. 00 коп.), яка складається з заборгованості по оренді в розмірі 77 000 грн. (сімдесят сім тисяч грн.) та заборгованості по комунальним платежам в розмірі 18 413 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста тринадцять грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три грн. 60 коп.).
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , Паспорт ID № НОМЕР_1 , орган № 2116, від 07.08.2023 р., Реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків: НОМЕР_2 . Зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , Паспорт ID № НОМЕР_3 , орган № 6334, від 23.12.2020 р., Реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків: НОМЕР_4 . Зареєстроване місце проживання:АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2024 року.
Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ