Справа № 720/2723/23
Провадження № 2/720/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Лукян Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ, посилаючись на те, що позивач надавав відповідачу послуги постачання природного газу на умовах, що передбачені Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, який має ознаки публічного та розміщений на офіційному веб-сайті постачальника газу, а тому не потребує двостороннього підписання, оскільки приєднанням до умов такого договору вважається не повернення постачальнику надісланої споживачу заяви-приєднання, а також фактичне споживання природного газу після офіційного опублікування Типового договору на відповідному інтернет-сайті. Відповідач своїми діями фактично прийняв умови вказаного договору, продовжував споживати газ, проте отримані послуги не оплачував, у зв`язку з чим станом на день подачі позову до суду у нього утворилась заборгованість в період часу з травня 2021 року по травень 2022 року в сумі 2314 гривень 03 копійок. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку заборгованість за природний газ, а також судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору в сумі 2684 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив той факт, що відповідач щомісяця оплачував вартість газу. Проте, фактичний обсяг використаного відповідачем газу позивачу був наданий оператором ГРМ «Чернівцігаз», а позивач як постачальник газу лише встановлює помісячну ціну газу відповідно до отриманих даних від оператора ГРМ. Крім цього, у випадку переплати позивачем за використаний газ він в майбутньому може в рахунок погашення нарахувань за постачання природного газу, які надасть діючий постачальник ГК «Нафтогаз України». Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що він щомісяця оплачував вартість використаного газу за реальними показниками лічильника та щомісяця інформував оператора ГРМ про показники лічильника шляхом відправлення відповідних СМС повідомлень на телефон. Одночасно, щомісяця у нього бували із перевірками представники оператора ГРМ «Чернівцігаз», які записували відповідні дані з газового лічильника та жодних претензій щодо використання газу та його оплати не було пред`явлено. Коли в червні 2023 року його повідомили про нібито існуючу заборгованість за газ, він звернувся до бухгалтерії оператора ГРМ «Чернівцігаз» щодо проведення взаємозвірки використаного та оплаченого газу, і як наслідок з оператор ГРМ «Чернівцігаз» в акті звірки підтвердив, що у нього не було жодної заборгованості зі сплати газу, більш того у нього була виявлена переплата за газ. Йому було роз`яснено, що постачальник помилково вимагає від нього сплати заборгованості за використаний газ, оскільки такої у нього не має. Тим самим, позивач вимагає у нього сплати заборгованості за «віртуальний газ», якого він фактично не використовував. Так як використаний газ він повністю оплатив, просив у позові відмовити.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 показав, що він працює головним фахівцем відділу комерційного балансування Новоселицького відділення АТ «Чернівцігаз». В 2023 році до відділення звернувся ОСОБА_2 із заявою про проведення взаємозвірки використаного та оплаченого ним газу, оскільки останньому надійшло повідомлення про наявність заборгованості. Внаслідок взаємозвірки було з`ясовано, що ОСОБА_2 має переплату за природний газ з травня 2021 року по травень 2022 року, а тому вказаний акт взаємозвірки мав бути переданий до постачальника ТОВ «Чернівцігаз Збут», з метою виключення ОСОБА_2 із списку боржників. Чому така взаємозвірка не була проведена із постачальником, йому не відомо. Відповідно до інформації наявної у оператора останні дані лічильника газу ОСОБА_2 подав в грудні 2021 року, крім цього у нього мали бути періодичні перевірки лічильнику працівником Новоселицького відділення АТ «Чернівцігаз».

Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що в порушення умов договору відповідач не оплатив використаний природний газ за період часу з травня 2021 року по травень 2022 року в сумі 2314 гривень 03 копійок.

Таким чином, предметом позову товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут», тобто матеріально правовою вимогою, стосовно якої останнє просило ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_2 оплати за природній газ в сумі 2314 гривен 03 копійок.

Підставою позову, тобто обставинами, якими товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» обґрунтовувало позовні вимоги, зазначало невиконання ОСОБА_2 зобов`язання за Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам з оплати природного газу з травня 2021 року по травень 2022 року.

На підтвердження позовних вимог представником позивача суду надано такі докази:

- копію Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам;

- розрахунок боргу, з якого вбачається, що борг відповідача за використаний газ з травня 2021 року по травень 2022 року складає 2314 гривень 03 копійок;

- виписку останнього банківського платежу за 24 травня 2022 року, отриманого від споживача газу ОСОБА_2 ;

- витяг з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу ОСОБА_2 ,

- довідку АТ «Чернівцігаз» про підтвердження факту споживання ОСОБА_2 природного газу;

- повідомлення про наявну заборгованість від 16 травня 2023 року, з якої вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Чернівцігаз Збут» становить 2314 гривень 03 копійок.

Також, до позову додано попередній розрахунок судових витрат, квитанції про сплату позивачем судового збору та копії договорів на правову допомогу.

На спростування позовних вимог відповідачем надано суду акт його звірки з Новоселицьким відділенням АТ «Чернівцігаз», його власний розрахунок використаного газу помісячно з травня 2021 року по травень 2022 року, та квитанції про сплату вартості використаного газу за вказаний період часу.

З наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 приєднався до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, є споживачем послуг з постачання природного газу до будинку по АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 як споживач послуг з постачання природного газу до вказаного будинку оплачував ці послуги, що відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 30 вересня 2015 року № 2494, є фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). До виконання договорів застосовуються відповідні положення ЦК України.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 655 ЦК України) одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно пункту 1.1. Типового договору, договір постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831 (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу, як товарної продукції постачальником.

Згідно з пунктом 4.4. Типового договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Вказана норма також знайшла своє відображення в пункті 13 Правил постачання природного газу.

Відповідно до абзаців 3,4 пункту 5 глави 4, розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Відповідно до розділу ІХ глави 4 пункту 4 Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Згідно абз.6 п.4 розділу 4 глави ІХ КГС Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Таким чином, величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

В той же час, Оператору ГРМ не рідше одного разу на шість місяців має бути відомо показання лічильника споживача та він протягом даного періоду часу зобов`язаний формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Аналізом наданих відповідачем квитанцій про оплату спожитого газу з`ясовано, що з травня 2021 року по травень 2022 року споживач ОСОБА_2 щомісяця проводив оплату за використаний газ відповідно до встановленого тарифу.

Вказане не заперечується позивачем та підтверджується також актом звірки з оператором ГРМ, тобто Новоселицьким відділенням АТ «Чернівцігаз», згідно якого станом на травень 2022 року ОСОБА_2 мав переплату за використаний газ за період з травня 2021 року по травень 2022 року.

ОСОБА_2 стверджує, що він оплачував щомісячно використаний газ за показниками лічильника. Відповідач же вказану обставину належними та допустимими доказами не спростував та не довів наявність у відповідача заборгованості за природний газ з травня 2021 року по травень 2022 року.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення ОСОБА_2 оплати за спожитий природний газ не в повному обсязі.

Тим самим, за відсутності інших належних доказів, суд при вирішенні справи враховує показники лічильника та щомісячну оплату ОСОБА_2 , при проведенні якої останній зазначав показники лічильника та об`єми споживання газу, а також той факт, що актом звірки оператор ГРМ, тобто Новоселицьке відділення АТ «Чернівцігаз», підтвердив відсутність заборгованості за використаний ОСОБА_2 газ за період з травня 2021 року по травень 2022 року.

Слід зазначити, що надані відповідачем докази не спростовано позивачем.

Крім того, позивачем не доведено, що з боку оператора ГРМ здійснювались контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача, згідно абз.6 п.4 розділу 4 глави ІХ КГС не рідше одного разу на шість місяців, а відповідач будь-яким чином перешкоджав вчиненню таких дій, чи показники зняті оператором ГРМ відмінні від тих, що вказані споживачем у квитанціях про оплату.

Таким чином, позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами наявність обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме наявність у споживача ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ за період з травня 2021 року по травень 2022 року в розмірі 2314 гривень 03 копійок.

Твердження позивача про наявність у відповідача такої заборгованості, яка полягає в порушенні ним умов договору, жодним чином не підтверджено, навпаки спростовується матеріалами справи, адже відповідачем було надано суду докази, які свідчать про оплату ним за період з травня 2021 року по травень 2022 року вартості використаного газу.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 року та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 року зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Чернівцігаз збут» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за природний газ є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Також безпідставними є доводи представника позивача про те, що у випадку переплати позивачем за використаний газ, це йому урахується в майбутньому в рахунок погашення нарахувань за постачання природного газу, яке надасть діючий постачальник ГК «Нафтогаз України».

Вказане твердження представника позивача фактично підтверджує факт оплати відповідачем за використаний газ, а стягнення з нього суми заявлених позовних вимог суд розцінює як подвійну оплату відповідачем оплаченого ним газу за період з травня 2021 року по травень 2022 року.

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 612, 655, 691, 714 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30 вересня 2015 року, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ за період з травня 2021 року по травень 2022 року в сумі 2314 гривень 03 копійок, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ляху Г.О.