Провадження № 2/727/143/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Рудій І.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Король Світлана Василівна до ОСОБА_2 про призначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилалася на те, що є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на частки квартири яка розташована за адресою у АДРЕСА_1 .

Факт смерті батька позивача відображено в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 .

Зазначає, що на день смерті батька разом із ним не проживав, відповідної заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори вчасно ним не було подано з поважних причин.

А саме приймав безпосередню участь в антитерористичній операції забезпечення її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області перебуваючи на посаді військового прокурора та брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стимування збройної агресії російської федерації в Донецькій Луганській областях забезпеченні перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Отже, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини було пропущено ним з поважних причин.

Просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, в його інтересах адвокат Король С.В., спрямувала на адресу суду клопотання, в якому просила розглянути справу у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. У поданій до суду заяві просила справу розглянути у її відсутності не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10)

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.06. 2016 року (а.с.9).

Згідно постанови №22/02-31 від 23.11.2023 року приватного нотаріуса Чернівецької міського нотаріального округу Чернівецької області Демченко І.О., ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по причині не дотриманння ним встановленого законодавством строку подачі заяви до нотаріуса (а.с. 18).

Відповідно до ряду довідок долучених до матеріалів справи позивач в період часу з 2015 року по 2021 року, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції забезпечення її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області перебуваючи на посаді військового прокурора та брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стимування збройної агресії російської федерації в Донецькій Луганській областях забезпеченні перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Отже, відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

У силу ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Як було встановлено судом, постановою нотаріуса від 23.11.2023 року, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по причині не дотримання встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку подачі заяви до нотаріуса.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У той же час, відповідно до ст. 1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом чи за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними.

ОСОБА_1 просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , строком на 3 (два) місяці.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що він приймав безпосередню участь в антитерористичній операції забезпечення її проведення і захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області перебуваючи на посаді військового прокурора та брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стимування збройної агресії російської федерації в Донецькій Луганській областях забезпеченні перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а тому не мав можливості звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Ця обставина створювала для нього істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що причини його пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та строки підлягають поновленню.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі №6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Отже, на переконання суду, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважнимими для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки, зазначені обставини призвели до неможливості його самостійного звернення із заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10, 11, 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 від імені якого діє адвокат Король Світлана Василівна до ОСОБА_2 про призначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити у повному обсязі.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька- ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 (три) місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя П.С Гавалешко