П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Київ

Справа №372/5248/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9743/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Зінченко О.М. 23 лютого 2024 року, повний текст рішення складений 04 березня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені додаткові витрати на утримання доньки, а саме: на логопедичні заняття, додаткові заняття за шкільною програмою, ліки та медичне обстеження доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразово в розмірі 58825,24 грн. Судові витрати щодо сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 грудня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2019 року було розірвано.

Судовим наказом Обухівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року у справі №372/3391/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви 18 вересня 2019 року до досягнення нею повноліття. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2642 Дитячого психіатра КНП «ОМЦПМСД» КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я», донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має повний діагноз (основне захворювання): розлад зі спектру аутизму, з порушенням активності і уваги, розладами розвитку мовлення ІІІ-го рівня, дизартрія з сенсорним компонентом. Аграматична дисклексія. Складна форма дисграфії, Дискалькулія. Вона через стан здоров`я потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби у розвитку та в підтримці здоров`я дитини.

14 червня 2022 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу її прізвище « ОСОБА_5 ». У зв`язку з частими обстеженнями та відповідним лікуванням доньки, необхідністю постійного догляду, яким займається позивачка, її матеріальне становище значно погіршилося, її чоловік ОСОБА_5 допомагає у цьому матеріально, несе витрати на утримання доньки позивачки, в той час, як біологічний батько ОСОБА_1 такі додаткові витрати нести не хоче, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Донька сторін, для розвитку уваги, мовлення та розумової активності загалом, на постійній основі відвідує індивідуальні логопедичні заняття та додаткові заняття за шкільною програмою. Відповідно до товарних чеків ФОП « ОСОБА_7 » вартість за одне індивідуальне логопедичне заняття з донькою сторін коштує 350,00 грн. За один місяць дитина відвідує від 2 до 10 занять. Позивач щомісячно особисто сплачує на навчання дитини грошові кошти в розмірі від 700,00 грн. до 3500,00 грн. за логопедичні заняття. Також відповідно до актів виконаних послуг ФОП « ОСОБА_8 » вартість за одну годину індивідуальних додаткових занять за шкільною програмою з донькою коштує 200,00 грн. За один місяць дитина відвідує від 21 до 69 годин занять. Позивач щомісяця особисто сплачує на навчання дитини грошові кошти в розмірі від 4200,00 грн. до 13800,00 грн. за індивідуальні додаткові заняття за шкільною програмою. Місячний розмір аліментів який визначений судовим наказом не покриває навіть мінімальні витрати на навчання, медичні препарати та обстеження у медичних закладах дитини, які в середньому сягають від 8843,00 грн. до 17300,00 грн., не враховуючи харчування вдома, придбання одягу, взуття, витрат на дозвілля та розваги дитини щомісячно. За період з листопада 2022 року по квітень 2023 року позивачем було витрачено 15050,00 грн. на індивідуальні логопедичні заняття, за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року позивачем було витрачено 91200,00 грн. на індивідуальні додаткові заняття за шкільною програмою. Також на придбання медичних препаратів і обстеження здоров`я доньки у медичних закладах позивач витратила за період з грудня 2019 року по серпень 2020 року близько 11400,49 грн.

Аліменти, які стягуються з відповідача, недостатні для утримання доньки сторін, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Крім того позивач від попереднього шлюбу має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також має вади здоров`я, його батько участі у вихованні дитини не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач боргу по аліментам станом на 01 травня 2023 роуц не має, навіть має переплату у 75046,97 грн., однак з жовтня 2022 року аліменти не сплачує. Відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі доньки, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не допомагає в забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 58156,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що витрати, пов`язані з лікуванням та індивідуальними додатковими заняттями за шкільною програмою дитини ,яка страждає на важку хворобу, є доведеними та такими, що викликані особливими обставинами, а саме станом здоров`я дитини, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах. Додаткові витрати на дитину є обов`язком обох батьків незалежно від сплати аліментів.

Щодо відмови в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача 669 грн, суд виходи з того, що як вбачається з копії платіжної інструкції № від 11 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_1 сплатив суму 669 грн за консультацію дитячого імунолога, у зв`язку з чим ця сума не підлягала стягненню з відповідача.

Не погодився із вказаним судовим рішенням в частині стягнення додаткових витрат на утримання доньки в сумі 58156,24 грн відповідач, ним подана апеляційна скарга, оскільки вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального і матеріального права та не встановив всіх обставин справи. Вказує на те, що звертаючись до суду з позовом, позивачем не було надано підтвердження реального понесення позивачем додаткових витрат на дитину, а саме: копії виписок з банківського рахунку, фіскальних чеків, квитанцій. Також позивачем не було надано договір про надання освітніх послуг, укладених з ФОП « ОСОБА_7 » та ФОП « ОСОБА_8 »

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що дитина сторін відвідує Академічний ліцей №5 Обухівської міської ради Київської області, де наявна штатна посада «Логопеда» та заняття з логопедом є безкоштовними.

Також, суд, стягуючи додаткові витрати на дитину безпідставно обгрунтував тяжке матеріальне становище позивача наявністю на її утриманні сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має діагноз: «Синдром Марфана», Ідіопатичний лівобічний поперековий сколіоз 2-3 ст. Компенсаторний перекіс таза вліво. Асиметрична кулеподібна деформація грудної клітини, оскільки в ОСОБА_9 є батько ,який також сплачує аліменти на його утримання на користь позивача та позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом до біологічного батька сина про стягнення додаткових витрат на його утримання.

Крім того, судом не було надано належної правової оцінки довідці-розрахунку старшого державного виконавця Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), яка міститься в матеріалах справи та згідно якої заборгованість у ОСОБА_1 зі сплати аліментів відсутня, існує переплата по аліментах у розмірі 75046, 97 грн, яка повністю покриває витрати, понесені позивачем додаткові витрати в загальному розмірі 58825, 24 грн, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 58156, 24 грн та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. В іншій частині судове рішення-залишити без змін.

Позивач не скористався своїм правом на подачу відзиву.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перш за все, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 58156 грн, пред`явлених до відповідача ОСОБА_1 . В іншій частині рішення суду першої інстанції не становить предмет апеляційного перегляду, так як іншими учасниками справи не оскаржується і вони не будуть позбавлені такого права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріалами справи, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2014 року, який було розірвано за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2019 року /а.с.13/.

В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 / а.с.12/.

Судовим наказом №372/3391/19 (2-н-636/19) від 31 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (щомісячно), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви 18 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. /а.с.14/.

З довідки-розрахунку заборгованості по судовому наказу №372/3391/19 станом на 01 травня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів відсутня, переплата складає 75046,97 грн. /а.с.30/.

24 червня 2022 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ». /а.с.33/.

Згідно копії Виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2642 Дитячого психіатра КНП «ОМЦПМСД» КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я», вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має повний діагноз (основне захворювання): Розлад зі спектру аутизму, з порушенням активності і уваги, розладами розвитку мовлення ІІІ-го рівня, дизартрія з сенсорним компонентом. Аграматична дисклексія. Складна форма дисграфії, Дискалькулія. Проведене лікування: реабілітаційна програма у відділенні, заняття з психологом, з логопедом.

29 грудня 2022 року невропатолог: скарги на труднощі в навчанні, сприйняття нового матеріалу;

29 грудня 2022 психолог: психологічний розвиток дитини порушений та не відповідає віку. Інтелектуальна сфера порушення та не відповідає віку. Мовлення порушене доступне конкретне. Рекомендовано: Продовження спостереження і лікування амбулаторно у лікаря психіатра за місцем проживання. Навчання в ЗОШ з інклюзією, узгоджувати з комісією ІРЦ. Індивідуальна реабілітаційна програма. Корекція програми через 6 місяців /а.с.16-17/.

Як вбачається з копій чеків з аптек позивач придбавала ліки на лікування доньки /а.с.18-20/.

Крім того, доньці, ОСОБА_3 надавалася медична допомога в Клініці МЕДІКОМ, що підтверджується копіями Актів про надання медичних послуг №1063893 від 11 грудня 2019 року, №1063895 від 11 грудня 2019 року, №1065062 від 12 грудня 2019 року /а.с.21-23/.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач оплачувала логопедичні заняття з дитиною, у якої порушено мовлення, що підтверджується товарними чеками ФОП ОСОБА_7 за листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 року, березень 2023 року, квітень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року /а.с.24-25/.

Враховуючи труднощі у навчанні дитини ФОП « ОСОБА_8 » проводила додаткові заняття за шкільною програмою для ОСОБА_3 , що підтверджується Актами наданих послуг від 30 вересня 2022 року, від 31 жовтня 2022 року, від 30 листопада 2022 року, від 30 грудня 2022 року, від 31 січня 2023 року, 28 лютого 2023 року, від 31 березня 2023 року, 28 квітня 2023 року /а.с.26-29/.

Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області №327 від 01 листопада 2022 року було встановлено ОСОБА_1 час побачення та спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.31/.

Також позивач є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 травня 2009 року /а.с.34/.

З Консультаційних висновків спеціаліста md_3817 від 30 серпня 2022 року та md_386966 від 06 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_9 має основний діагноз: Синдром Марфана , Ідіопатичний лівобічний поперековий сколіоз 2-3 ст. Компенсаторний перекіс таза вліво. Асиметрична кулеподібна деформація грудної клітини. /а.с.35-36/.

За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Аналіз наведених норм чинного законодавства вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню.

Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час звернення з даним позовом дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Як вбачається з копії Виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2642 Дитячого психіатра КНП «ОМЦПМСД» КОР «Київський обласний центр ментального здоров`я», вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має повний діагноз (основне захворювання): Розлад зі спектру аутизму, з порушенням активності і уваги, розладами розвитку мовлення ІІІ-го рівня, дизартрія з сенсорним компонентом. Аграматична дисклексія. Складна форма дисграфії, Дискалькулія.

З огляду на зазначене, позивач понесла додаткові витрати на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: витрати на логопедичні заняття в сумі 15050,00 грн., витрати на індивідуальні додаткові заняття за шкільною програмою в сумі 91200,00 грн. та витрати на придбання медичних препаратів та обстеження дитини в медичних закладах на суму 10731, 49 грн, які підтверджені письмовими доказами.

Такі витрати на загальну суму 116981,49 грн на навчання дитини, які підтверджуються наданими доказами, зокрема, копіями актів про надані медичні послуги, квитанцій і чеків на зазначену суму, є додатковими витратами в розумінні положень ст. 185 СК України, і вказані витрати мають нести обоє з батьків.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат у розмірі 58156,24 грн., суд першої інстанції виходив з того, що дані витрати є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинам, а саме специфічною хворобою дитини, оскільки згідно наданої медичної документації дитина потребує такого лікування, догляду та розвитку, а тому половина з них відповідно до ст.185 СК України має бути відшкодована відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що в м. Обухові працює КЗ Обухівської міської ради «Обухівський міський інклюзивно-ресурсний центр», який надає психоло-педагогічні, корекційно-розвиткові та інші послуги дітям з особливими освітніми потребами, колегія суддів відхиляє, оскільки суд виходить із найкращих інтересів дитини.

Твердження відповідача про те, що він має переплату по аліментах, яка повністю перекриває додаткові витрати на дитину, колегія суддів не бере до уваги, оскільки обставини сплати аліментів, наявність заборгованості чи переплати аліментів не є предметом даної справи. Додаткові витрати на дитину підлягають до сплати незалежно від вирішення питання про сплату аліментів на утримання дитини, відсутності вимог про сплату аліментів, припинення права на аліменти.

Витрати позивача, пов`язані з лікуванням та індивідуальними додатковими заняттями за шкільною програмою дитини, яка страждає на тяжку хворобу суд вважає доведеними та такими, що викликані особливими обставинами, оскільки дані витрати зумовлені станом здоров`я дитини, а тому відповідач зобов`язаний брати участь у цих витратах.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визначив розмір додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 58156,24 грн, і підстав для визначення іншого, не вбачається.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені відповідачем витрати при зверненні з апеляційною скаргою компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук