Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6417/24
Номер провадження 2-о/711/184/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Бутовської Д.О., за участі представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Прокопчук А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву адвоката Заруби Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради,-

встановив:

13.08.2024 року адвокат Заруба С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради.

В заяві про встановлення факту просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт, що має юридичне значення, а сам е факт належності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтва про право власності на житло, серії НОМЕР_1 від 22.05.1996 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2024 року відкрите провадження у справі.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала. Просила закрити провадження у справі, оскільки із вказаних правовідносин вбачається спір про право. Також, зазначила, що заявник зловживає своїми процесуальними правами, оскільки перед цим заявниця триччі зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із аналогічними заявами, які були залишені без розгляду судом за заявою представника заявниці.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст.2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

При цьому, вказаний перелік не є вичерпним та може доповнюватись в кожному конкретному випадку.

Як зазначено в ч.4 ст.44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, то суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути таку скаргу, заяву, клопотання.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 06.09.2018, справа №552/2378/17).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність. Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Європейський суд з прав людини застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо.

Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п.3 ст. 35 Конвенції, мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ.

При цьому, суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання процесуальними правами це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах. Потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові Постанова ВС від 03 червня 2020 року у справі № 318/89/18 (провадження № 61-128св19)

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Постанова ВС від 10 квитня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18). Якщо особа, яка має право на оспорення документу (наприклад, свідоцтва про право на спадщину) чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права Постанова ВС від 07 жовтня 2020 у справі № 450/2286/16-ц (провадження 61-2032св19).

Як було встановлено судом, 13.08.2024 року адвокат Заруба С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради. В заяві про встановлення факту просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт, що має юридичне значення, а сам е факт належності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтва про право власності на житло, серії НОМЕР_1 від 22.05.1996 року (справа №711/6417/24, провадження №2-о/711/184/24).

Разом з цим, як вбачається з системи документообігу суду (Д-3), 22.05.2024 року адвокат Заруба С.О., діючи в інтересах ОСОБА_2 зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради.

В заяві просила суд встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт, що має юридичне значення, а сам е факт належності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтва про право власності на житло, серії НОМЕР_1 від 22.05.1996 року (справа №711/4081/24, провадження №2-о/711/121/24).

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацької Н.М. від 14.04.2024 року заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заруба С.О. заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення залишено без розгляду.

В ухвалі суду зазначено наступне: «Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 14.06.2024, суд прийняв відмову представника заявника адвоката Заруби С.О. від першого пункту заяви щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник заявника адвокат Заруба С.О. заявила клопотання про залишення без розгляду заяви, поданої нею в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.»

Незважаючи на подання заяви про залишення заяви про встановлення юридичних фактів без розгляду, 17.06.2024 адвокат Заруба С.О., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку окремого провадження із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтва про право власності на житло серії НОМЕР_1 від 22.05.1996 (справа №711/4831/24, провадження №2-о/711/141/24 )

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакової Г.В. від 26.07.2024 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: виконавчий комітет Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

В ухвалі суду зазначено наступне: «24.07.2024 від представника заявника адвоката Заруби С.А. надійшла заява про залишення без розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення..»

З таких обставин суд приходить до висновку про те, що подача 13.08.2024 року адвокатом Зарубою С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради є зловживанням процесуальним правом на подання такої заяви, оскільки дві попередні заяви були залишені судом саме за заявою адвоката Заруби С.О., яка висловила своє диспозитивне право розпоряджатися на власний розсуд юридичною долею своєї заяви про встановлення юридичного факту.

Так, звертаючись 22.05.2024 року та 17.06.2024 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявами про встановлення юридичного факту, а в подальшому залишаючи вказані заяви без розгляду з власної ініціативи, адвокат не намагалася ініціювати судовий розгляд щодо розгляду її заяв про встановлення юридичного факту, а лише, на думку суду, таким чином висловлювала свою недовіру суддям, які були визначені ЄСІТС для розгляду її заяв.

За таких обставин, керуючись ч.2,3 ст.44 ЦПК України, для усунення такого прояву зловживання процесуальними правами, враховуючи, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.08.2024 року відкрите провадження у справі, суд приходить до висновку про залишення без розгляду заяви адвоката Заруби С.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради.

Керуючись ст. 44, 52, 258-260 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати подання адвокатом Зарубою Світланою Олександрівною, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (вх. № 28672/24) до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради - зловживанням процесуальними правами.

Заяву адвоката Заруби Світлани Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Виконавчий комітет Черкаської міської ради залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складене 30.09.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик