Єдиний унікальний номер: 379/653/24
Провадження № 2/379/273/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання Корженко О.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «НИВА» до ОСОБА_2 про визнання права власності на посіви,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «НИВА» (далі ПОСП «НИВА») звернулось до суду через представника адвоката Пєнязькову О.О. через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності на посіви.

Ухвалою суду від 24.06.2024 постановлено ухвалу, якою позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

03.07.2024 на виконання ухвали суду представником позивача через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою судді від 05.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29.07.2024, яке відкладено до 17.09.2024 за клопотанням представника відповідача.

12.08.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Шевченко А.М. надійшло клопотання про витребування оригіналів доказів.

13.09.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представника позивача адвоката Пєнязькової О.О. надійшла заява про закриття провадження у справі, з додатками. Заява обґрунтована тим, що на момент пред`явлення позову (14.06.2024) позивачу не було відомо, що спірні посіви озимого ріпаку знищені, а на вказаній земельній ділянці зростає інша культура кукурудза, оскільки дана обставина було встановлена під час огляду посівів ПОСП «НИВА». Зазначає, що після подання позовної заяви в процесі підготовчого провадження з`ясувалося, що посіви озимого ріпаку 2024 року, що зростали на земельній ділянці з кадастровим номером :02:006:0017, площею 3,1200 га, засіяні ПОСП «НИВА» у серпні 2023 року, що є предметом позову, знищені, а відтак предмет позову відсутній. В зв`язку з чим, просить суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернути ПОСП «НИВА» судовий збір, сплачений при поданні позову по платіжній інструкції № 979 від 04.06.2024 на суму 3028,00 грн.

17.09.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Шевченко А.М. надійшла заява про розподіл судових витрат з додатками.

17.09.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представника позивача адвоката Пєнязькової О.О. надійшло заперечення на клопотання (заяву) про розподіл судових витрат (два примірники).

Протокольною ухвалою суду від 17.09.2024 клопотання представника позивача адвоката Пєнязькової О.О. про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору визнано передчасним та ухвалено розглянути його у судовому засіданні при розгляді справи по суті з огляду на позицію Об`єднаної палати Верховного Суду в постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

Крім того, протокольною ухвалою суду від 17.09.2024 постановлено розглянути клопотання представника відповідачки адвоката Шевченко А.М. про витребування оригіналів доказів після розгляду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 17.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 03.10.2024, яке відкладено до 05.11.2024 за клопотанням представника позивача.

Представник позивача ПОСП «НИВА» - адвокат Пенязькова О.О. у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. 04.11.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» подала заяву про проведення судового засідання 05.11.2024 за відсутності представника позивача, заяву про закриття провадження у справі подану 13.09.2024 підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. У задоволенні заяви про розподіл судових витрат, поданої представником відповідача адвокатом Шевченком А.М. 17.09.2024, просить відмовити у повному обсязі з урахуванням заперечень ПОСП «НИВА» від 17.09.2024.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно.

Представник відповідачки адвокат Шевченко А.М. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, проти закриття провадження у справі не заперечувала. Подану 17.09.2024 заяву про розподіл судових витрат підтримала та просила її задовольнити, стягнувши з позивача на користь відповідачки 10 000,00 грн здійснених витрат на професійну правничу допомогу.

Заслухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи та поданих заяв, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі №13/51-04 (провадження №12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження №61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що посіви озимого ріпаку 2024 року, засіяні ПОСП «Нива» у серпні 2023 року, що є предметом позову знищені, а відтак предмет спору відсутній, та між сторонами не залишилося неврегульованих питань, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом першим частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У своїй заяві представник позивача вказав, що оскільки заява про закриття провадження у цій справі обґрунтована відсутністю предмета спору, за обставин фактичного знищення предмету спору, при цьому позивач не відмовляється від позову, просив повернути суму сплаченого судового збору відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Отже, з огляду на наявність підстав для закриття провадження в цій справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, позивачу ПОСП «Нива» слід повернути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн сплачений згідно платіжної інструкції № 979 від 04.06.2024 при поданні позовної заяви до суду.

Вирішуючи заяву представника відповідачки про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

17.09.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Шевченко А.М. надійшла заява про розподіл судових витрат з додатками. Заява обґрунтована тим, що 13.09.2024 ПОСП «НИВА» звернулося до суду із заявою про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Проте, вважає, що саме з власної вини, зумовленої процесуальною недбалістю та недобросовісною поведінкою, позивачем було пред`явлено позов до відповідачки при відсутності предмету спору на момент звернення до суду. Так, позивачем в межах його правомочностей за період з моменту ймовірного посіву озимого ріпаку 10.08.2023 та до моменту пред`явлення позову до суду 17.06.2024 не було здійснено жодної перевірки стану «своїх» посівів, а акт огляду комісії ПОСП «НИВА» від 16.07.2024 з`явився та був поданий до суду лише 13.09.2024, тобто вже після отримання від відповідачки відзиву. Зауважує, що зазвичай для України ріпак косять в кінці червня і до середини липня, що свідчить про те, що станом на дату подання позову 17.06.2024 на спірній земельній ділянці апріорі не могло бути посівів озимого ріпаку, оскільки за фазою розвитку станом на червень ріпак вже в стадії завершення дозрівання, тобто зерна ріпаку вже сформовані, і це урожай, а не посіви. Позивач мав би пересвідчитися в існуванні предмету його вимог в натурі на місцевості задля забезпечення можливості ефективного захисту своїх прав у обраний спосіб, попередження обґрунтованого подання позову. Зазначає, що всі означені обставини вказують на те, що саме позивач міг та зобов`язаний був пересвідчитися в існуванні об`єкта його претензійно-майнової вимоги на момент пред`явлення позову. За наявних обставин, очевидною є необґрунтованість пред`явленого позову, що є самостійною та достатньою підставою для повного відшкодування здійснених відповідачкою витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Також, просить суд врахувати, що відповідачка не працевлаштована та доходів у вигляді заробітної плати не отримує, постійно проживає в селі Велика Вовнянка Білоцерківського району Київської області, доходи на проживання складається з орендної плати, яку один раз на рік сплачує користувач земельної ділянки, інших доходів відповідачка немає. Відтак, вона знаходиться у скрутному фінансовому становищі, з огляду на що 10 000,00 грн, що були сплачені за фактично надану правничу допомогу до моменту закриття провадження у справі, є значною сумою для відповідачки, що істотно впливає на матеріальне становище її сім`ї.

З огляду на зазначене, саме повне відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу є важливим для відповідачки та справедливим, адже цих витрат вона не зазнала б за відсутності необґрунтованого позову ПОСП «НИВА». На підставі цього, посилаючись на ч. 5 ст. 142 ЦПК України представниця відповідачки, просить стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (а.с.205-231 т.1).

17.09.2024 через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» від представниці позивача адвоката Пєнязькової О.О. надійшло заперечення на клопотання (заяву) про розподіл судових витрат (два примірники), яке мотивовано тим, що заява про розподіл судових витрат є необґрунтованою і не підлягає задоволенню, оскільки твердження представника відповідача щодо зловживання позивачем процесуальними правами у зв`язку з пред`явленням позову при відсутності предмету спору на момент звернення до суду, недобросовісної поведінки позивача, а також щодо необґрунтованості позову, є такими, що ґрунтуються виключно на власних домислах. Зауважує, що у заяві про закриття провадження представник позивача наголошував, що позивач не відмовляється від позову, вважає, що його права порушені відповідачкою, однак, подальший розгляд даної справи не може забезпечити ефективний спосіб правового захисту, оскільки не зможе забезпечити поновлення порушеного права і одержання бажаного результату. Спір щодо визнання права власності на посіви існував між сторонами як на момент пред`явлення позову, так і продовжує існувати після закриття провадження у справі, а єдиною підставою для закриття провадження послугувало виключно фактичне знищення предмета спору в натурі (на місцевості), що сталося не з вини позивача. При цьому наголошує, що знищення посівів спричинене внаслідок протиправних дій саме відповідачки, які полягали у невизнанні нею права власності позивача на ці посіви та, як наслідок, у передачі земельної ділянки разом з посівами у користування третій особі. Зважаючи на відсутність розгляду справи по суті, обставини знищення спірних посівів, зокрема фактична дата їх знищення, умови, винні особи тощо, судом не з`ясовувалися, докази не досліджувалися, тому твердження представника відповідача щодо відсутності посівів на момент пред`явлення позову та обов`язок позивача знати про таку обставину на момент пред`явлення позову є необґрунтованими та нічим не підтверджені.

Також вказує, що заяву про закриття провадження у справі було подано під час підготовчого провадження, до дати призначення першого судового засідання, з огляду на це, в діях позивача відсутній намір безпідставного затягування чи перешкоджання розгляду справи, а навпаки, після того як позивачу стало відомо про фактичне знищення предмета спору і неможливості в подальшому забезпечити ефективний захист невизнаних та порушених прав, позивач одразу подав заяву про закриття провадження у справі. В зв`язку з викладеним, просить суд у задоволенні заяви представника відповідачки про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, відмовити (а.с.232-252 т.1).

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги на рахунок держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується (постанова Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18).

Під зловживанням процесуальними правами у ст. 44 ЦПК України визначено наступне.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з роз`ясненнями п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що покладення судових витрат на позивача у разі закриття провадження у справі можливе за умови доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій або зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами. Під такими діями слід розуміти завідомо безпідставне або штучне ініціювання судового провадження за відсутності реального спору, вчинення позивачем свідомих недобросовісних дій, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

У постанові від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18 Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу, зазначив, що суд апеляційної інстанції вірно виходив з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, тобто його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Враховуючи вищенаведене, суд висновує, що обставини цієї справи не вказують на вчинення позивачем будь-яких дій, спрямованих на зловживання ним своїми процесуальними правами. Доводи представника відповідачки - адвоката Шевченко А.М., викладені у заяві про розподіл судових витрат, про те, що позивач зловживав своїми процесуальними правами у зв`язку з пред`явленням позову при відсутності предмету спору на момент звернення до суду - є безпідставними і ґрунтуються виключно на власній суб`єктивній позиції сторони відповідача.

Представник відповідачки у справі не довела належними доказами, що дії позивача при зверненні до суду були недобросовісними, а звернення позивача до суду із даним з позовом - необґрунтованим.

Суд вважає, що за обставин цієї справи звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими чи недобросовісними та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачкою витрати на професійну правову допомогу.

Закриття провадження у справі не свідчить про безпідставність і необґрунтованість позову, а також про відсутність спору між позивачем та відповідачем. Представником відповідачки не доведено відповідними належними доказами існування необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача у даній справі, зловживання ними процесуальними правами. Достовірних доказів необґрунтованості дій позивача в судовому засіданні також не встановлено. При цьому, саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача, відтак суд висновує про відсутність підстав для стягнення з позивача компенсації понесених відповідачкою судових витрат.

На підставі наведеного та керуючись статтями 133, 137, 141, 142, 255 ч. 1 п. 2, 256, 258-261, 353 ЦПК України, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «НИВА» адвоката Пєнязькової Ольги Олександрівни про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі єдиний унікальний номер 379/653/24 за позовною заявою приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «НИВА» до ОСОБА_2 про визнання права власності на посіви закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути приватно-орендному сільськогосподарському підприємству «НИВА» судовий збір в розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок), сплачений згідно платіжної інструкції № 979 від 04.06.2024, в зв`язку з закриттям провадження у справі.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У задоволенні заяви представника відповідачки адвоката Шевченко Ангеліни Миколаївни про розподіл судових витрат про стягнення з приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «НИВА» на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне найменування сторін:

позивач: приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «НИВА», , місцезнаходження: вул. Соборна, 5, с. Велика Вовнянка, Білоцерківський район, Київська область;

відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий:В. І. Зінкін