Провадження № 2/537/711/2024
Справа № 536/1730/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Хіневича В.І., за участі секретаря Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про зобов`язання вчинити певні дії.

03.06.2024 року до суду надійшли заяви від позивача, ОСОБА_1 , згідно яких останній прохає роз`яснити ухвалу суду від 06.05.2024 року, де суд не роз`яснив позивачу які обставини входять до предмету доказування та які докази можуть бути ним подані; взяти суддею самовідвід; негайно розглянути заяву позивача про відвід судді, та в разі відмови задоволення відводу перенести судове засідання для пошуку позивачем адвоката. Як на підстави для відводу судді вказує, що суддя не вирішив клопотання про допит позивача як свідка та не з`ясував чи повідомили сторони про всі обставини справи які їм відомі, зокрема відповідач, чим вважає, суд використав суддівські повноваження на користь відповідача. Вказані порушення викликають недовіру у позивача до судді Хіневича В.І.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 не з`явився, направив заяву про відкладення розгляду справи для опрацювання заяв позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов таких висновків.

Підстави за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені у ст. 36 та ст. 37 ЦПК України.

Пункт 3 частини 1 статті 36 ЦПК України визначає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Пункт 5 частини 1 статті 36 ЦПК України визначає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно положень ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, а також судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд своєї справи неупередженим, безстороннім судом.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

У пункті 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд, вирішуючи питання про відвід судді з підстав вказаних заявником, не вбачає обставин які б свідчили, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Припущення заявника щодо того, що процесуальні рішення головуючого у справі свідчать про упередженість судді у розгляді справи та вчинення дій, направлених на створення умов для порушення прав позивача на користь відповідача, не підтверджено жодним чином.

Суд наголошує, що сама по собі незгода з певним процесуальним рішенням не є самостійною підставою для відводу судді, так як для цього існує механізм оскарження процесуальних рішень. При цьому, заява про відвід судді має бути вмотивована.

Питання допиту позивача при судовому розгляді в якості свідка необхідно вирішувати в судовому засіданні, роз`яснивщи спочатку права та обов`язки сторонам, а потім за їх згодою на підставі ст. 234 ЦПК України, сторони можуть бути допитані як свідки. Таким чином, дане право сторони, судом не порушено.

Щодо питання з`ясування у відповідача чи повідомив останній про всі відомі обставини справи, суд повідомляє, що відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду з цього приводу не подав.

Щодо роз`яснення ухвали суду від 06.05.2024 року відносно того, які обставини входять до предмету доказування та які докази можуть бути подані тим чи іншим учасником справи суд обґрунтував мотиви прийнятого рішення та звертає увагу на право, а не обов`язок суду вживати відповідні дії, згідно п.5 ч.1 ст. 197 ЦПК України.

Також, аналізуючи обставини за яких у заявника склалася думка щодо упередженості та зацікавленості судді, суд дійшов висновку, що дане враження є помилкове.

При цьому, суд бере до уваги, що справа тривалий час перебувала на розгляді в різних судах, без вирішення по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність обставин які б давали підстави для відводу судді від здійснення судового провадження у даній справі, тож заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, враховуючи необґрунтованість заявленого відводу судді Хіневичу В.І. тож суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Згідно ч.11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 36-41, 258-60 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневича В.І. від розгляду даної цивільної справи відмовити.

Розгляд справи відкласти до 10:00 години 20 серпня 2024 року.

Копію ухвали направити сторонам.

В судове засдіання викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя: В.І. Хіневич