Справа № 183/2621/24
№ 2-о/183/162/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судового засідання Аніськової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована тим, що 05 вересня 1998 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , у шлюбі у них народилася дитина, яка досягла повноліття на момент розгляду справи. ОСОБА_1 наполягає на тому, що протягом подружнього життя з чоловіком повністю перебувала на його утриманні, його заробітна плата, а в подальшому його пенсія були єдиним і основним джерелом існування їх сім`ї, тому вважає себе утриманцем чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернувшись до органів пенсійного фонду із заявою про виплату їй пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, заявниця отримала відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у виплаті такого виду пенсії.

Таким чином, ОСОБА_1 наполягає на тому, що від встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неї виникне право на отримання пенсії, в зв`язку з тратою годувальника, тому звернулася з означеною заявою до суду.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року відкрите провадження по справі (а.с. 33).

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву, наполягала на її задоволенні, вважає, що набула право на отримання пенсії, в зв`язку з втратою годувальника, оскільки протягом подружнього життя з ОСОБА_3 повністю перебувала на його утриманні, не отримувала ніяких власних доходів, внаслідок чого на сьогоднішній день не має засобів для існування, та має намір отримувати пенсію, в зв`язку з втратою годувальника.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, яка також підтримала заяву, дослідивши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своєму взаємозв`язку, з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факт ів, у тому числі, про перебування фізичної особи на утриманні.

В силу вимог ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членамисім`ї вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з вимогами ст.38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до вимог п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року за №22-1 (зі змінами), за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Положеннями пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

У пункті 8 вищевказаної Постанови роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

В листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 вересня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 15), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17) .

На момент смерті ОСОБА_3 отримував пенсію у розмірі 10798,28 грн. щомісячно (а.с. 24-25), в той час як заявник не одержувала ніяких доходів (а.с. 13-14).

Таким чином, судом встановлено, що допомога, яка надавалася ОСОБА_1 її померлим чоловіком, була для неї єдиним, постійним та основним джерелом засобів до існування.

Між тим, вимоги спеціального закону, які надають право заявниці для оформлення пенсії, в зв`язку з втратою годувальника, передбачають право на отримання такої пенсії виключно непрацездатним особам, тобто таким, що мали інвалідність або досягли пенсійного віку.

Даних про наявність у заявника інвалідності матеріали не містять, на момент смерті ОСОБА_3 заявник не досягла пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому від встановлення факту, на якому на полягає заявниця, не буде залежати створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.

Керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення факту її перебування на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Заявник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , адреса: вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014.

Суддя Сорока О.В.