Номер провадження: 22-ц/813/2470/24
Справа № 947/9759/22
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

24 травня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради, в якій просить суд визначити їй - ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4 .

Після її смерті, як вказує позивач, 10.01.2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_4 , однак приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. повідомив її про те, що у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини, їй необхідно звернутись до судових органів з заявою про визначення додаткового строку прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що в установлений законом шестимісячний строк вона не звернулась з відповідною заявою до нотаріуса, у зв`язку з тим, що її матері - ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 , яку її мати відчужила на підставі договору купівлі-продажу.

23 вересня 2013 року, як стверджує позивач, її мати - ОСОБА_4 склала заповіт на її ім`я, однак про вказаний заповіт вона нічого не знала, тому вважала, що спадщину прийняла фактично і не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 звернулася до суду з відповідним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2022 року позов ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено частково. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його тривалістю три календарних місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили. В решті вимог відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як особи, які не брали участі у справі, просять скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи, позов пред`явлено до неналежного відповідача, а тому є підстави для відмови у задоволенні позовної заяви.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Фактичні обставини справи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

14 квітня 1984 року між ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 », 06 грудня 1988 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

27 серпня 1991 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 , після укладення шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

З матеріалів справи також вбачається, що 23 вересня 2013 року ОСОБА_4 було складено заповіт, відповідно до якого, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе інше належне їй майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй, та на що вона за законом матиме право, у тому числі належну їй квартиру під АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 6-1245.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

10 січня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель Миколи Володимировича з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, 10 січня 2022 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Журавель Микола Володимирович повідомив ОСОБА_3 про те, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що унеможливлює заведення спадкоовї справи. Повідомлено, що для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 їй необхідно надати рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що позивач - ОСОБА_3 є спадкоємцем за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позивач після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому і просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Позивач у термін, встановлений статтею 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає про те, що вона не знала про існування заповіту.

Крім того, суд вважав, що оскільки спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не відкривалася, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право позивач не може.

Однак апеляційний суд не може погодитись із суб`єктним складом сторін у справі з огляду на таке.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20 (провадження № 61-6922св23), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21 (провадження № 61-6090св23)).

Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року у справі №697/2052/17-ц (провадження № 61-3014св19)).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Встановивши, що позовні вимоги щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини заявлені до неналежного відповідача, суд має відмовити у задоволенні позовних вимог про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в зв`язку з неналежним складом відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_4 , а ОСОБА_13 дружиною ОСОБА_1 . Додатково необхідно зауважити, що ОСОБА_13 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка складає спадщину за заповітом від 2013 року, який складений померлою ОСОБА_4 .

Під час розгляду даної справи в апеляційному суді судовою колегією було поставлено на обговорення питання про витребування у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Михайлової О.В. належним чином завіреної копії спадкової справи №12/2020 щодо ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 26 січня 2020 року Одеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 березня 2024 року витребовано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Михайлової Олени Володимирівни належним чином завіреної копії спадкової справи №12/2020 щодо ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 26 січня 2020 року Одеським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

18 квітня 2024 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу надійшла копія спадкової справи №12/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

З матеріалів цієї спадкової справи вбачається, що 16 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини, в якій заявник зазначав, що спадкоємцем також є дочка померлої ОСОБА_3 (т.1, а.с. 180зворот).

Таким чином, у справі, що переглядається:

1) спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась після подання ОСОБА_1 заяви від 16.07.2020

2) спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_4 заведена/почата 16 липня 2020 року, а позов ОСОБА_3 був поданий 24 травня 2022 року, що свідчить про те, що на момент звернення із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини дана спадкова справа існувала;

3) при зверненні до приватного нотаріуса Михайлової О.В., із заявою від 16 липня 2020 року ОСОБА_1 вказав: «мені відомо, що спадкоємцем також є дочка померлої ОСОБА_3 (т.1., а.с. 180зворот)»;

4) суд першої інстанції не перевірив чи заводилась спадкова справа після померлої ОСОБА_4 , коло спадкоємців за законом, які мали право на прийняття спадщини після ОСОБА_4 та чи звернулись такі спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Більш того суд першої інстанції безпідставно вказував, що спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не відкривалася;

5) при задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції зазначив, що позивачка дійсно пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, так як вона не була обізнана про існування вказаного заповіту, складеного спадкодавицею на її користь.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не перевірив коло учасників спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Додатково апеляційний суд зауважує, що у провадженні судів знаходилась цивільна справа №947/11421/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу. В описовій частині постанови Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року зазначено, зокрема, що у квітні 2021 року ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, в якому вже зазначала, що 23.09.2013 ОСОБА_4 склала заповіт на її користь.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не встановив, що позов поданий до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовної заяви, тому є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя-учасник колегії Дришлюк А.І. перебував у відпустці 04 листопада 2024 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 листопада 2024 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2022 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк