Справа № 450/3169/22 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/858/24 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року (повний текст рішення складено 16 лютого 2024 року), у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за договором підряду,

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2022 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягнути з нього пеню за договором підряду у розмірі 137 348 грн 80 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що 22 серпня 2019 року між сторонами укладено договір підряду № 1, згідно умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання виконати роботу, яка зазначена у п. 1.2 вищевказаного договору, а позивач зобов`язується оплатити таку. Вказала, що ОСОБА_1 належним чином не виконав своїх зобов`язань, передбачених у п. 1.2.3, 1.2.5, 1.2.11, загальна вартість яких становить 7 000 доларів США. Зазначила, що відповідно до п. 5.2 договору підряду, за затримку виконання робіт згідно з п. 3.5 такого, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,2 % від вартості робіт за кожен день затримки. З огляду на вказане просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пеню за договором підряду у розмірі 39 230 грн 81 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши в березні 2024 року апеляційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій міститься прохання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року скасувати в частині стягнення пені за договором підряду у розмірі 39 230 грн 81 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн 00 коп., а також судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині, а в решті рішення залишити без змін.

В поданій апеляційній скарзі посилається на те, що судом не надано належної оцінки, тому, що акти приймання робіт підтверджують саме належне виконання робіт визначених п. 1.2.3 та п. 1.2.5. договору підряду. Так, відповідачем належним чином виконано роботи із заливки бетонної площадки під терасу та її накриття терасною дошкою (п. 1.2.3. Договору підряду) та роботи з будівництва комбінованої огорожі (бетон, цегла з штукатуркою, природній камінь, металеві панелі, сітка) та від`їзної брами, хвіртки (п. 1.2.5. Договору підряду). Належне виконання робіт підтверджується двома актами приймання робіт від 09 червня 2021 року. Договором підряду, чітко визначено порядок дій сторін, у випадку виявлення недоліків робіт та відмови позивача від підписання акту приймання робіт, який передбачає: надсилання мотивованої відмови (із посиланням на конкретні вимоги державних будівельних норм, яких не було дотримано при здійсненні певного виду робіт) від приймання робіт; підписання двостороннього акту з переліком необхідних доопрацювань і строків їх виконання. Позивачем не додано до позовної заяви доказів надсилання на адресу відповідача мотивованої відмови від підписання актів приймання робіт та актів з переліком необхідних доопрацювань і строків їх виконання. Окрім того, в претензії від 14 липня 2022 року позивач визнає виконання відповідачем зобов`язання з будівництво комбінованої огорожі передбаченого п. 1.2.5 Договору підряду. Зазначає, що в позовній заяві, позивач також не вказує, які недоліки є у виконаних роботах передбачених п. 1.2.3 та п. 1.2.5 договору підряду, та чому вона вважає, що роботи за якими підписані Акти приймання робіт є невиконаними. На думку заявника, незастережені дописки в актах приймання-передачі від 19 червня 2021 року, про нібито часткове виконання робіт та зміну строків їх виконання, не можуть братися до уваги, оскільки вони не містять відомостей про ступінь виконання робіт та недоліки робіт. Ці дописки не містять підпису відповідача та позивача та дати їх внесення. Окрім того, недоліки в роботах не зафіксовані в порядку визначеному договором підряду у вигляді актів з переліком необхідних доопрацювань і строків їх виконання. Відповідно, у випадку підписання актів приймання робіт, відповідач визнала належне виконання відповідних робіт позивачем, та позбавляється права посилатися на будь-які недоліки прийнятих робіт. У цьому зв`язку вважає, що відсутні будь-які підстави для стягнення пені за нібито порушення строків виконання зобов`язань за затримку виконання робіт визначених п. 1.2.3 та п. 1.2.5 Договору підряду.

З огляду на вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог в задоволенні яких відмовлено, в апеляційному порядку не переглядається. Позивачем рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22 серпня 2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір підряду № 1, п. 1.2 якого передбачено, що підрядник зобов`язується виконати роботи на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:2012 та на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:1040, а саме:

-1.2.1 Вимурувати стіни тамбура і санвузла на першому поверсі будівлі до 31 грудня 2019 року;

-1.2.2 Утеплення стелі на другому поверсі будівлі (мінеральна вата товщиною 25см та пароізоляційна плівка) до 30.11.2019;

-1.2.3 Заливка бетонної площадки під терасу та її накриття терасною дошкою;

-1.2.4 Облаштування септика-вигрібної каналізаційної ями до 31 грудня 2019 року;

-1.2.5 Будівництво комбінованої огорожі (бетон, цегла з штукатуркою, природній камінь, металеві панелі, сітка) та від`їзної брами, хвіртки;

-1.2.6 Встановлення балконних перил на вікнах у будівлі на другому поверсі;

-1.2.7 Заміна вхідних дверей з технічних на постійні (виробник Польща, Kraina Drzwi, модель Мalmo Uno, колір Ciemny antracyt);

-1.2.8 Облаштування фасаду будівлі (нанесення структури, монтаж панелей-імітація дерева);

-1.2.9 Облаштування мощення бетонною бруківкою площею 75м2;

-1.2.10 Облаштування мощення бетонною бруківкою внутрішньої під`їзної дороги до дороги загального користування;

-1.2.11 Виготовлення технічних умов та підключення електроенергії до 31 грудня 2019 року;

-1.2.12 Виготовлення технічних умов та підключення газопостачання до 31 грудня 2019 року.

За п.п. 2.4., 2.5 вказаного договору, за виконання робіт, що передбачені п.п. 1.2.1 - 1.2.10 замовник оплачує підряднику по 1 000 доларів США, а за виконання п.п. 1.2.11 - 1.2.12 замовник оплачує підряднику по 5 000 доларів США.

Згідно п. 3.5 договору підряду загальний обсяг робіт, передбачений даним договором, повинен бути виконаний до 15 квітня 2020 року. У випадку невиконання певних робіт до зазначеного терміну, з причин що не залежали від підрядника, строк виконання робіт продовжується із обов`язковим письмовим попередженням замовника. Підрядник в такому випадку не несе відповідальності за прострочення виконання робіт.

У відповідності до п. 4.2. вищевказаного договору, замовник протягом 5-ти робочих днів від дня одержання акта приймання робіт зобов`язаний відправити підряднику підписаний акт приймання робіт або мотивовану відмову (із посиланням на конкретні вимоги державних будівельних норм, яких не було дотримано при здійсненні певного виду робіт) від приймання робіт. У такому випадку, акт приймання робіт вважається узгодженим сторонами.

Пунктом 5.2. договору підряду встановлено, що за затримку виконання робіт згідно п. 3.5. підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,2% від вартості робіт по договору за кожен день затримки. Водночас, підрядник не несе відповідальності за затримки, спричинені замовником та діями третіх осіб (включаючи порушення субпідрядними організаціями термінів підключення будівлі до електропостачання та газопостачання).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналіз змісту позовної заяви, оскаржуваного рішення та апеляційної скарги свідчить, що питання на яке слід надати відповідь під час апеляційного розгляду, є наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені на підставі п. 5.2. договору підряду, у зв`язку із неналежним виконанням підрядником зобов`язань за договором, визначених п. 1.2.3 та п. 1.2.5.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як зазначено в статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України).

За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (частина друга статті 551 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

У справі, що переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що між сторонами 09 червня 2021 року підписано два акт приймання робіт, яким засвідчено виконання підрядником робіт, передбачених п. 1.2.3 та п. 1.2.5., у той час як позивачем не надано доказів відмови прийняти ці роботи, визначених п. 4.3. договору підряду, а саме актів з переліком необхідних доопрацювань і строків їх виконання.

У цьому зв`язку, колегія суддів вважає невірними висновки суду першої інстанції про те, що зазначення у цих актах того, що роботи виконані частково та про зобов`язання їх виконати до 30 вересня 2021 року та 31 березня 2022 року відповідно, свідчить про порушення строків виконання відповідних робіт та їх неповноту, адже такі вчинено лише підрядником та не у формі визначеній договором підряду.

При цьому, колегія суддів враховує як положення п. 3.5. договору підряду, згідно з яким загальний обсяг робіт повинен бути виконаним до 15 квітня 2020 року, так і положення п. 5.2. цього договору, які пов`язують настання відповідальності підрядника саме з положеннями згаданого п. 3.5., та дописані в актах від 09 червня 2021 року строки усунення недоліків (до 30 вересня 2021 року та 31 березня 2022 року відповідно), які не дають підстав для висновку для нарахування та стягнення пені.

Відтак, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частини другої статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду в оскарженій частині скасувати, з ухваленням в цій частині нового про відмову в їх задоволенні, в решті (в неоскарженій частин) рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 пені за договором підряду у розмірі 39 230 грн 81 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн 00 коп. та судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп. скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 648 (одну тисячу шістсот сорок вісім) грн 18 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2024 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич