РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1589/24

Провадження №2/568/416/24

05 листопада 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін матеріали цивільної справи №568/1589/24

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну способу стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів через зміну способу їх стягнення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі наказу Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/314/24 від 26.02.2024 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Проте, на даний час розмір аліментів на утримання дітей, який визначений наказом суду, є недостатнім в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину. Вважає, що на цей час у відповідача змінилося матеріальне становище, він є військовослужбовцем, а тому має можливість спалчувати аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх доходів.

Ухвалою від 08.10.2024 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засідання сторони не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку повідомлення про виклик до суду.

В прохальній частині позовної заяви позивач просила розглянути справу без її участі.

Відповідач причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

На підставі вимог ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе провести судове засідання без участі сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.2014 р. (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.07.2011 р. батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 1).

Наказом Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/314/24 від 26.02.2024 р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.02.2024 р. та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9).

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.09.2024 р. у справі №568/1050/24 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у даній справі є збільшення розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з твердої грошової суми на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, узгоджуються з положеннями статті 192 СК України (аналогічна правова позиція в постанові Верховного суду від 10.07.2019 р. у справі № 415/4386/16-ц).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не підтвердила належними та допустимими доказами обставини, передбачені статтею 192 СК України, - зміну майнового (покращення/погіршення) стану її та відповідача, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів.

Разом з тим, судом встановлено, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів за наказом Радивилівського районного суду Рівненської області № 568/314/24 від 26.02.2024 р. є недостатнім для утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері та ставить її у скрутне матеріальне становище.

Крім того, суд враховує, що інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні час не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас, суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів - із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу, забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприяти кращому захисту інтересів дитини.

Виходячи із засад справедливості, з метою захисту прав дитини та стягувача, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Системний аналіз ст. 191 СК України, ст.ст. 18, 273 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни способу та розміру їх стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну стягнення аліментів.

За таких обставин суд вважає, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі, повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі, а не з моменту звернення до суду.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовільнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений наказом Радивилівського районного суду Рівненської області №568/314/24 від 26.02.2024 р., шляхом зміни способу їх стягнення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2024 р.

Суддя А.О. Сільман