Справа № 185/4812/23
Провадження № 2/185/134/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортної пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортної пригодою, в якій просив стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 123 830,26 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000, 00 грн.; понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн. Із постанови суду вбачається, що водій ОСОБА_5 , який працює у ПП ОСОБА_6 , 26 жовтня 2022 року, о 16 годині 35 хвилин, в с. Вербки по вул. Шахтарська, керуючи автобусом IVECO, д.р.н. НОМЕР_1 , на майданчику ШУ «Героїв Космосу», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем FORD, д.р.н. НОМЕР_2 , який рухався позаду. Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля IVECO, д.р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому сума страхового відшкодування потерпілій особі становила 91 418,19 грн. Відповідно до платіжної інструкції № 7749 від 13.02.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувало ТОВ «Авто-Імпульс», яке здійснювало ремонт автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , суму 91 418,19 грн. Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_7 № 2323 від 05.03.2023 року, станом на 26.10.2022 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 186 071,63 грн, а матеріальний збиток, в результаті його пошкодження, складає 210 748,45 грн. Тому, відповідач повинна відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 123 830,26 грн, з яких: 119 330,26 грн вартість відновлюваного ремонту автомобіля та вартість матеріального збитку, 4500,00 грн вартість експертизи. Крім того, позивачу спричинені моральні страждання у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, оскільки автомобіль втратив товарний вигляд, тривалий час знаходився у ремонті, та, як наслідок, був порушений його звичний уклад життя. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює у сумі 50 000, 00 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.09.2023 року, за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 адвоката Бакумова О.С., витребувано з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» належним чином завірену копію страхової справи про виплату страхового відшкодування на підставі дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 жовтня 2022 року за участю транспортного засобу IVECO Pegaso, д.р.н. НОМЕР_1 , та транспортного засобу FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , яка була надана страховою компанією 03.10.2023 року та долучена до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бакумов О.С. уточнив розмір відшкодування матеріальної шкоди в частині розрахунку відновлюваного ремонту, з урахуванням розміру вартості відновлюваного ремонту за звітом № 2323 ФОП ОСОБА_8 у сумі 186 071,63 грн., за мінусом страхового відшкодування в розмірі 91 418,19 грн., що складає 94 653,44 грн., в іншій частині підтримав позовні вимоги на доводах та підставах, зазначених у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Маньковський В.П. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову повністю на тій підставі, що позивач, його представник не обґрунтували та не довели належним чином розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тоді, як належним доказом у вирішенні зазначеного спору є висновок експерта, а не проведене дослідження ФОП ОСОБА_8 .

У судове засідання третя особа - ОСОБА_5 не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу без його участі, покладаючись у вирішенні справи на розсуд суду.

Представник третьої особи ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу без його участі, ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 .

Із постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року вбачається, що водій ОСОБА_5 , який працює у ПП ОСОБА_6 , 26 жовтня 2022 року, о 16 годині 35 хвилин, в с. Вербки по вул. Шахтарська, керуючи автобусом IVECO, д.р.н. НОМЕР_1 , на майданчику ШУ «Героїв Космосу», рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем FORD, д.р.н. НОМЕР_2 , який рухався позаду. Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн.

Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV) передбачено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Матеріалами справи встановлено, що власником автомобіля марки IVECO Pegaso, д.р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , яка є приватним підприємцем, з якою, третя особа ОСОБА_5 , знаходився у трудових відносинах, та яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», з обсягом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 160 000,00 грн., розміром франшизи 2500,00 грн., що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211414482, зі строком дії з 07.10.2022 по 06.04.2023 включно.

Потерпілий ОСОБА_3 , який є власником автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , 01.11.2022 року звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування.

26 жовтня 2022 року страховиком, за участю потерпілого ОСОБА_3 , складений протокол огляду транспортного засобу FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , який підписаний потерпілим.

З метою визначення розміру збитку, нанесеного власнику автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , страховиком замовлено проведення експертного автотоварознавчого дослідження у ФОП ОСОБА_9 , який має кваліфікацію оцінювача відповідно до посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 11 березня 2021 року, зі строком дії протягом дворічного періоду з дати його видачі, а також сертифікат Фонду державного майна України № 807/20 від 08 вересня 2020 року суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно висновку від 03.02.2023 року, складеного ФОП ОСОБА_9 , станом на 26.10.2022 року, без врахування втрати товарної вартості, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлюваного ремонту, з урахуванням фізичного зносу запчастин, та становить 93 918,19 грн.

Відповідно до страхового акту ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № ОЦВ-22-04-82645/1, затвердженого 13.02.2023 року, сума страхового відшкодування потерпілій особі становила 91 418,19 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 7749 від 13.02.2023 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перерахувало ТОВ «Авто-Імпульс», яке здійснювало ремонт автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , суму 91 418,19 грн.

Таким чином, визначена страховою компанією сума страхового відшкодування в розмірі 91 418,19 грн. виплачена в повному обсязі на ремонт автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , доказів неправильного визначення страховою компанією розміру шкоди суду не представлено, що дає підстави прийти до висновку про правомірність дій ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що станом на 07.04.2023 року, автомобіль FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , був відремонтований ТОВ «Авто-Імпульс» за рахунок власних коштів позивача у розмірі 92 216, 42 грн. (із такого розрахунку: 183 634,619 грн (вартість виконаних робіт) грн. - 91 418,19 грн. (страхова виплата) = 92 216, 42 грн.) та перерахованої страхової виплати ТОВ «Авто-Імпульс» у розмірі 91 418,19 грн., так як з акту виконаних робіт ТОВ «Авто-Імпульс» № 805 від 07 квітня 2023 року вбачається, що вартість запасних частин, з урахування ПДВ, складала 123 322,61 грн., а вартість виконаних робіт, з урахуванням ПДВ, - 60 312,00 грн., що разом становило 183 634,61 грн.

Представником відповідача у судовому засіданінні не заперечувалась належність представлених позивачем доказів щодо фактичних витрат на відновлення автомобіля, а саме, відповідно до акту виконаних робіт ТОВ «Авто-Імпульс» № 805 від 07 квітня 2023 року в розмірі 183 634,61 грн.

Доказів того, що при проведенні ремонту автомобіля були здійснені роботи щодо усунення пошкоджень, не пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою, суду не надано.

Крім того, на власний розсуд, поза рамками страхового відшкодування, позивач ОСОБА_3 замовив у ФОП ОСОБА_7 оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ.

Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_7 № 2323 від 05.03.2023 року, станом на 26.10.2022 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 186 071,63 грн., а матеріальний збиток, в результаті його пошкодження, складає 210 748,45 грн.

Суд не приймає доводи представника позивача щодо визначення вартості відновлювального ремонту, саме відповідно до звіту ФОП ОСОБА_8 , як і витрати, пов`язані з цим звітом у розмірі 4 500,00 грн., так як наявні у справі суперечності у висновках експертів ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 щодо вартості відновлюваного ремонту автомобіля FORD KUGA, д.р.н. НОМЕР_2 , позбавляють можливості суд встановити дійсний розмір спричиненої шкоди, зокрема вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин без урахування ПДВ, у той же час, клопотання про призначення судової-автотоварозначої експертизи позивачем не заявлялося.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Суд зауважує, що згідно частини 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Не можуть бути прийняті і доводи представника відповідача щодо недоведеності позовних вимог відсутністю з боку позивача, його представника клопотання про проведення судової експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди та вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, тоді як суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За ст. ст. 3, 6, п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди; страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до положень ст. 36.1. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно ст. 36.2. Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаних норм матеріального права вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Отже, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду, який міститься у постанові від 11.12.2019 по справі №522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Отже, відповідно до акту виконаних робіт № 805 від 07.04.2023 року позивачем понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 183 634,61 грн., із яких 92 216, 42 грн. власні кошти позивача, а ніжсума отриманого страхового відшкодування в розмірі 91 418,19 грн.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, установивши, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля внаслідок ДТП, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, приходжу до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця від вартості відновлювального ремонту, встановленого актом виконаних робіт № 805 від 07.04.2023 року, та сплаченою страховою компанією на користь позивача суми страхового відшкодування, в порядку ст. 1194 ЦК України, в сумі 92 216, 42 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить за наступного.

Положеннями частини першої статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Потерпілий має подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди внаслідок ДТП, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Як вбачається з постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 року, та не заперечується сторонами по справі, третя особа ОСОБА_5 знаходився у трудових відносинах з ПП ОСОБА_6 , керував автобусом «IVECO Pegaso», д.р.н. НОМЕР_1 , а тому відповідач ОСОБА_4 , як роботодавець, має нести передбачену законом відповідальність щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій особі.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Беручи до уваги положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами та доповненнями), "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на те, що внаслідок неправомірних дії третьої особи був пошкоджений та втратив товарну цінність належний позивачу автомобіль, 2019 року випуску, характер і тривалість страждань позивача, ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, прикладення позивачем додаткових зусиль для поновлення звичного ритму життя, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортної пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 92 216 (дев`яносто дві тисячі двісті шістнадцять) грн. 42 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Третя особа - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00034186.

Третя особа ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 19 лютого 2024 року.

Суддя В.М. Бондаренко