КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

26 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 04 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку, яка не оплачена судовим збором, а тому апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито, а процедура апеляційного розгляду розпочата з наступних підстав..

З тексту апеляційної скарги вбачається, що апелянт посилається на положення п.12-13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для звільнення його від сплати судового збору, оскільки вона є ветераном війни - учасником бойових дій.

На підтвердження вказаних доводів апелянтом було надано копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 27 травня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а також довідку №371 від 20 березня 2024 року про проходження військової служби (трудову діяльність), відповідно до якої ОСОБА_1 в період проходження служби з 30 вересня 2022 року по 20 березня 2024 року займала посаду санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_2 .

Апеляційний суд критично оцінює вказані доводи апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року N (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» N 28249/95).

За положеннями частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року в справі № 640/7310/19 погодилась із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення особи від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки зміст заявлених вимог свідчить, що вони не пов`язані з виконанням особою військових обов`язків та не стосуються його службових обов`язків.

Аналогічним чином Верховним Судом були застосовані положення пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в ухвалах від 26 липня 2023 року у справі № 755/25044/14-ц, від 29 червня 2023 року у справі № 274/1676/22.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

За таких обставин, відсутні передбачені пунктом 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, оскільки дана справа не пов`язана із виконанням ОСОБА_1 військових обов`язків та не стосується її службових обов`язків.

Крім того, ОСОБА_1 є відповідачем по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказані позовні вимоги не стосуються її соціальних прав і гарантій як учасника бойових дій.

Скаржник не належить до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, а, відтак, за подання апеляційної скарги на судове рішення у цій справі судовий збір справляється на загальних підставах.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), в постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року №240/934/20, а також в ухвалі Верховного Суду від 31 січня 2024 року №334/5319/20.

Відповідно до п. п.1.1, 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки розмір судового збору за подачу позовної заяви становить 2 481 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб), то розмір судового збору за подачу апеляційної скарги становить 3 721,50 грн (2 481х150%).

Згідно реквізиту рахунків на 2024 рік для сплати судового збору апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції до Київського апеляційного суду оплата коштів має здійснюватися на рахунок: отримувач: УК у Солом`янському районі; код за ; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); МФО Банку: 899998; Р/Р: UA0026010.

Пунктом 3.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Тобто необхідними реквізитами ідентифікації апеляційної скарги є, зокрема, номер справи, в межах якої подається відповідна скарга та дата оскаржуваного судового рішення.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду.

За правилами ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 названого Кодексу, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, а саме: подати клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також подати квитанцію на підтвердження сплати судового збору у зазначеному розмірі або документи, що можуть підтверджувати звільнення від такої сплати.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року залишити без руху та встановити строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський