КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кольоровий» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2024 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кольоровий» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року позивач ОСББ «Кольоровий» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обгрунтовував тим, що установчими зборами співвласників житлових та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирних будинках, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які відбулися 13 березня 2021 року, прийнято рішення про створення ОСББ «КОЛЬОРОВИЙ», місцезнаходження якого за адресою: АДРЕСА_2 .

У пункті 2 Порядку сплати внесків та платежів співвласників, відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів ОСББ «Кольоровий», затвердженого 05 червня 2021 року рішенням загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кольоровий», яке викладене у Протоколі, визначено, що співвласники зобов`язані сплачувати внески згідно з квитанціями про сплату внесків, сформованими та наданими Правлінням Об`єднання, виключно шляхом безготівкового розрахунку на поточні рахунки Об`єднання в банківських установах, зазначені у таких повідомленнях. Відповідно до пункту 3 Порядку, внески сплачуються співвласниками щомісячно, не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

У пункті 7 Порядку визначено, що у разі несвоєчасної сплати внесків, в тому числі разових, більш ніж 60 календарних днів від кінцевої дати сплати внесків зазначеної в п. 3 цього Положення, співвласники зобов`язані сплатити неустойку у виді пені у розмірі 0,01 (нуль цілих і одна сота) відсотка від суми несвоєчасно сплачених внесків за кожен день прострочення оплати внесків, але не більше суми внесків, сплата яких прострочена. Нарахування пені починається з дня, який слідує за останнім днем строку сплати внесків, передбаченого пунктом 3 цього Порядку, та припиняється у день сплати співвласником простроченої суми внесків у повному обсязі.

Співвласник, який прострочив сплату внесків, на вимогу Об`єднання зобов`язаний сплатити суму внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми простроченого внеску. Нарахування зазначеної в абзаці першому цього пункту пені є обов`язковим при зверненні Об`єднання до суду для стягнення прострочених внесків зі співвласника.

Відповідно до інформаційної довідки №342411176 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 10.08.2023, Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що має загальну площу 62,7 квадратних метри, і є співвласником Об`єднання, а отже і споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються Об`єднанням.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати щомісячно до 20 числа внески та платежі на утримання будинків та їх прибудинкові території у розмірі 783,75 грн., що розраховані як добуток внесків та платежів на утримання будинків та їх прибудинкові території за один квадратний метр у сумі 12,50 грн, затверджених рішенням загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кольоровий», яке викладене у Протоколі, та загальної площі належного співвласнику житлового та/або нежитлового приміщення в Об`єднанні.

Також, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана сплатити інші внески:

разовий цільовий обов`язковий внесок співвласників житлових та нежитлових приміщень (крім нежитлових приміщень площею до 9 квадратних метрів), на розвиток та функціонування Об`єднання в розмірі 500 гривень до 30 червня 2021 року;

разовий цільовий обов`язковий внесок співвласників житлових та нежитлових приміщень (крім нежитлових приміщень площею до 9 квадратних метрів), на розвиток Об`єднання та відновлення артезіанської свердловини, встановлення шлагбаумів та камер відеоспостереження, будівництво нової артезіанської свердловини, приймання та переоформлення у власність Об`єднання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки Об`єднання, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, що перебувають у спільній власності співвласників квартир та/або нежитлових приміщень у Будинках Об`єднання в розмірі 1043,00 грн. частинами в розмірі 500 грн до 20 липня 2021 року та решту в розмірі 543 грн до 20 серпня 2021 року.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана сплатити внесок на утримання будинку та прибудинкової території у сумі 783,75 грн за липень 2021 зі строком до 20 серпня 2021 року.

Позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири у багатоквартирному будинку. Однак, відповідачка свої зобов`язання, встановлені загальними зборами Об`єднання, Статутом Об`єднання, Порядком та Законом №2866-ІІІ не виконує. Станом на 30 серпня 2023 року відповідачка має заборгованість перед позивачем зі сплати внесків і платежів, разових цільових обов`язкових внесків, встановлених загальними зборами Об`єднання.

Тому, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість з обов`язкових внесків та платежів співвласників з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 15 234,88 грн, неустойку у виді пені за внесками і платежами, разовими цільовими обов`язковими внесками, встановленими загальними зборами Об`єднання, строк сплати яких прострочено відповідачем, більш ніж 60 календарних днів від кінцевої дати сплати внесків у сумі 3,84 грн., а також три проценти річних від простроченої суми у сумі 23,77 грн., що разом складає 15 234,88 грн. в повному обсязі за весь період з моменту її утворення.

Вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача судових витрат, що включають витрати на сплату судового збору у сумі

2 684 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Кольоровий» заборгованість з обов`язкових внесків та платежів співвласників з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 15 234,88 грн, неустойку у виді пені за внесками і платежами, разовими цільовими обов`язковими внесками, встановленими загальними зборами Об`єднання, строк сплати яких прострочено більш ніж на 60 календарних днів від кінцевої дати сплати внесків у сумі 3,84 грн, три проценти річних від простроченої суми у сумі 23,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Кольоровий» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 684, та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника ОСББ «Кольоровий» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правову допомогу у сумі 30 000 грн, шляхом задоволення позовних вимог в цій частині. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування скарги вказує, що загальна сума гонорару, яку позивач - ОСББ «Кольоровий» зобов`язаний сплатити АБ «СЕРГІЯ КОБРИНА» за надання правничої (правової) допомоги згідно Договору про надання правничої (правової) допомоги

№ 0811/001 від 08 листопада 2021 року, Додаткової угоди №13 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 0811/001 від 08 листопада 2021 року, укладеної 15 серпня 2023 року, та Додаткової угоди №16 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 0811/001 від 08 листопада 2021 року, укладеної 21 серпня 2023 року, склала 30 000 гривень.

Вказує, що позивачем під час подання позовної заяви було надано суду всі наведені вище електронні копії письмових документів, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості у розмірі 30 000 гривень.

Також, позивачем було надано електронну копію письмового доказу - Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних АБ «СЕРГІЯ КОБРИНА», та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої (правової) допомоги з метою поновлення порушених відповідачем прав, що підлягають оплаті позивачем та електронну копію письмового доказу - Попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовною заявою про стягнення заборгованості з обов`язкових внесків та платежів співвласників ОСББ «Кольоровий» до ОСОБА_2 .

Також вказує, що як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2024 року у справі

№756/2560/20, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Тобто, висновок суду, що міститься в оскаржуваному рішенні, щодо необхідності подання суду для підтвердження витрат за надану професійну правничу допомогу квитанції, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку щодо оплати витрат на професійну правничу допомогу на заявлену суму 30 000 грн не відповідає ні положенням чинного законодавства (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України), ні наявній судовій практиці.

Виходячи з наведеного, враховуючи своєчасне надання позивачем Попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовною заявою про стягнення заборгованості, відповідач у даній справі не був жодним чином позбавлений можливості висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що п. 1.2 Додаткової угоди № 13 від 10 серпня 2023 року до Договору № 0811/001 від 08 листопада 2021 року та п. 1.2 Додаткової угоди

№ 16 від 21 серпня 2023 року до Договору № 0811/001 від 08 листопада 2021 року встановлена вартість одної години надання правничої допомоги - 1 000 гривень, судом фактично визначено, що на виконання всього комплексу робіт з підготовки цивільної справи за позовною заявою про стягнення заборгованості з обов`язкових внесків та платежів співвласників ОСББ «Кольоровий» до ОСОБА_2 до судового розгляду витрачено 2,5 години (про застосування судом якогось іншого тарифу у оскаржуваному рішенні не зазначено.

При цьому, до виконаних робіт щонайменше входить: 1) складання Досудового попередження - письмової вимоги - претензії про сплату боргу з обов`язкових внесків та платежів співвласників, затверджених загальними зборами ОСББ «Кольоровий», адресованого ОСОБА_2 ; 2) складання Додатку до Досудового попередження - письмової вимоги - претензії - Детального розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати внесків і платежів, разових цільових обов`язкових внесків, встановлених загальними зборами ОСББ «Кольоровий», неустойки у виді пені за внесками і платежами разовими цільовими обов`язковими внесками, а також суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми; 3) забезпечення надсилання Досудового попередження - письмової вимоги - претензії з Додатком на адресу ОСОБА_2 ; 4) складання позовної заяви про стягнення заборгованості з обов`язкових внесків та платежів співвласників ОСББ «Кольоровий» до ОСОБА_2 ; 5) складання Додатку до Позовної заяви - Детального розрахунку позовних вимог ОСББ «Кольоровий» до ОСОБА_2 зі сплати внесків і платежів, разових цільових обов`язкових внесків, встановлених загальними зборами ОСББ «Кольоровий», неустойки у виді пені за внесками і платежами, разовими цільовими обов`язковими внесками, а також суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми; 6) забезпечення надсилання копії позовної заяви з доданими матеріалами ОСОБА_2 .

Тобто, навіть якщо витратити на виконання кожної з наведених позицій лише одну годину, а на забезпечення надсилання документів - пів години, то навіть у такому випадку получиться 5 годин. При цьому, навіть підготувати тільки одну позовну заяву по даній справі за 1 годину фізично неможливо, лише сам позов містить 22 сторінки тексту і навіть копіюючи частину даних з Досудового попередження та Додатку до Досудового попередження виконати його за 1 годину не виявляється можливим, а до позову ще потрібно підготувати та роздрукувати додатки.

Враховуючи обсяг виконаних робіт у актах виконаних робіт (наданих послуг)

№ 0811/001-13 від 15.08.2023 року та № 0811/001-16 від 30.08.2023 року сторонами було визначено та узгоджено час який було витрачено на надання професійної правничої допомоги по даній справі. При цьому, всі зазначені вище документи є у матеріалах справи і у суду першої інстанції була наявна об`єктивна можливість всебічно оцінити обсяг виконаних робіт.

Таким чином, апелянт вважає, що у даному випадку має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим висновки суду щодо часу витраченого адвокатом на надання правничої допомоги не відповідають фактичним обставинам справи.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Кольоровий» заборгованості у розмірі 15 234,88 грн, 3,84 грн та 23,77 грн не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. та розподілу судових витра зі сплати судового збору.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано квитанції, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку щодо оплати витрат на професійну правничу допомогу на заявлену суму 30 000 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що у серпні 2024 року позивач ОСББ «Кольоровий» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з обов`язкових внесків та платежів співвласників з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 15 234,88 грн, неустойку у виді пені за внесками і платежами, разовими цільовими обов`язковими внесками, встановленими загальними зборами Об`єднання, строк сплати яких прострочено відповідачем, більш ніж 60 календарних днів від кінцевої дати сплати внесків у сумі 3,84 грн, а також три проценти річних від простроченої суми у сумі 23,77 грн, що разом складає 15 234,88 грн в повному обсязі за весь період з моменту її утворення.

Також просив вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, що включають витрати на сплату судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Встановлено, що відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції зазяначав, що на обґрунтування вартості правничої послуг позивач надав лише копію договору про надання правничої (правової допомоги) №0811/001, копію додаткової угоди №10 до договору про надання правничої (правової допомоги) №0811/001 від 08.11.2021 року, укладеної 01.11.2022р., копію додаткової угоди

№13 до договору про надання правничої (правової допомоги) №0811/001 від 08.11.2021 року, укладеної 10.08.2023 року, копію додаткової угоди № 16 до договору про надання правничої (правової допомоги) №0811/001 від 08.11.2021 року, укладеної 21.08.2023 року, копію акту виконаних робіт від 15.08.2023 року, копію акту виконаних робіт від 30.08.2023 року, копію ордеру на надання правничої (правової допомоги), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, опис виконаних робіт, проте не подано квитанцію, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку щодо оплати витрат на професійну правничу допомогу на заявлену суму 30 000 грн.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на наступні обставини.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі

№ 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Є усталеною судова практика Верховного Суду, який притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт неподання до суду доказів оплати витрат на правову допомогу не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Аналізуючи подані представником відповідача докази щодо понесених відповідачем витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, з урахуванням складності справи, часом витраченим адвокатом, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем було доведено витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2024 року в частині незадоволених вимог щодо стягнення витрат на правову допомогускасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кольоровий» витрат на правову допомогу у розмірі 30 000 грн скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса: АДРЕСА_4 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кольоровий» (, адреса: 08140, Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Тернівська, буд. 2-А) витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: