Ширяївський районний суд Одеської області
29.10.2024 Справа №: 518/1732/23 Провадження № 2/518/91/2024
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

29 жовтня 2024 року

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Тарасенка М.С.,

секретаря судового засідання Логвенюк О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

Встановив:

До Ширяївського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування якого вказувала на те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є родичами, тобто ОСОБА_1 є рідною донькою останньої.

За життя, відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_3 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 29.12.1980 року виконавчим комітетом Ширяївської селищної ради на підставі рішення цього ж органу № 71 від 27.11.1980 року «Про оформлення права власності на домоволодіння в смт. Ширяєве», мати мала на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ). Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді вище вказаного житлового будинку, яку ОСОБА_1 , відповідно до положень ст. 549 чинного на той час ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла, доказом чому є правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також технічний паспорт на житловий будинок. Після смерті матері, за згодою позивача, до вказаного житлового будинку в якості квартиранта вселилась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто відповідач по справі, та проживає по теперішній час. На початку 2023 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , всупереч її волі, незаконно оформила право власності на вказаний житловий будинок за собою, в результаті чого ОСОБА_1 позбавлено права власності на вказане майно, тобто грубо порушено її майнові права.

У зв`язку з викладеним, з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 змушена звернутись з відповідною заявою до відділення поліції № 2 Березівського РВП ГУ НП в Одеській області. За результатами розгляду вказаного звернення, посадовими особами відділення поліції №2 було рекомендовано ОСОБА_1 звернутись за вирішенням виниклого спору до суду.

Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач та її представник про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, у судове засідання не з`явились, заяви про відкладення розгляду справи та відзив не подавали.

Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і громадянка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є родичами, тобто позивач є рідною донькою останньої, а вона їй матір`ю.

Факт родинних відносин між ними підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , повторно виданим 18.01.2023 року Ширяївським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса).

За життя, відповідно до Свідоцтва № НОМЕР_3 про право особистої власності на домоволодіння, виданого 29.12.1980 року виконавчим комітетом Ширяївської селищної ради на підставі рішення цього ж органу № 71 від 27.11.1980 року «Про оформлення права власності на домоволодіння в смт. Ширяєве», ОСОБА_3 мала на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 ).

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.1990 року нотаріусом Ширяївської районної державної нотаріальної контори Черевко Н.М. було посвідчено заповіт ОСОБА_3 , відповідно до якого все майно, яке на день смерті буде їй належати, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, заповідалось ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла у віці 71 рік, про що 18.04.1994 року Ширяївським відділом РАГС Одеської області складено відповідний актовий запис за № 44 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді вище вказаного житлового будинку, яку ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 549 чинного на той час ЦК УРСР 1963 року фактично прийняла, доказом чому є правовстановлюючі документи на спадкове майно, а також технічний паспорт на житловий будинок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Петрова Ю.М., який за результатами розгляду звернення завів спадкову справу № 70/2023, що підтверджується відповідним Витягом зі Спадкового реєстру.

Відповідно до положень частини 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як зазначає позивач, після смерті матері, за її згодою до вказаного житлового будинку в якості квартиранта вселилась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто відповідач по справі, яка проживає в будинку по теперішній час.

На початку 2023 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 , всупереч волі позивача, тобто незаконно оформила право власності на вказаний житловий будинок за собою підставою для реєстрації за відповідачем права власності на житловий будинок стало: технічний паспорт, виданий 28.07.2020 року ФОП ОСОБА_6 та рішення органу місцевого самоврядування Ширяївської селищної ради № 136 від 11.08.2020 року «Про зміну поштової адреси…».

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 15 лютого 2024 року витребувано у Державного реєстратора Чогодарівської сільської ради Одеської області Марущенко О.О. належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання вказаної ухвали Ширяївського районного суду Одеської області, Чогодарівською сільською радою Одеської області надані документи, що стали підставою для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з яких вбачається, що реєстрація за відповідачем права власності на вказаний житловий будинок відбулась на підставі: технічного паспорту, виданого 28.07.2020 року ФОП ОСОБА_6 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 та рішення виконавчого комітету Ширяївської селищної ради Оеської області № 136 від 11 серпня 2020 року, згідно якого змінено поштову адресу житловому будинку, який належить гр. ОСОБА_2 , згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_6 від 28.07.2020 року, а саме: з адреси: АДРЕСА_3 на адресу: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, п.1 ч. 2 коментованої норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним ( ст. 387 ЦК).

Відповідно до постанови від 09.11.2021 року в справі № 466/8649/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Тому позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна; відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру прав має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову.

Крім цього, Пунктом 19 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

В п. 26 Постанови надано роз`яснення, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем.

Позивачем надано достатні та допустимі докази, які підтверджують, що відповідач не має будь-яких законних правових підстав для володіння майном, на яке за ним зареєстроване право власності.

Підсумовуючи, у вказаних правовідносинах порушено право власності позивача щодо вільного володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке підлягає захисту, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

вирішиВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_4 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 гривень та витрати на отримання правничої допомоги у сумі 1700 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 05.11.2024 року.

Суддя М. Тарасенко