Провадження № 2/161/3278/24
У Х В А Л А

05 червня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Просить суд накласти арешт на рухоме майно, а саме автомобільні шини, які зберігаються у орендованому ОСОБА_2 гаражі по АДРЕСА_1 , на загальну суму 10 000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 03 червня 2024 року становить 439 850,00 гривень та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, що відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи в напружених відносинах з позивачем, має можливість вільно відчужити автомобільні шини на користь третіх осіб. Що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду про витребування майна, в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також судом достовірно встановлено, і це вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, що в ній взагалі відсутнє належне обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Оскільки, взагалі навіть не зазначено підстав для забезпечення позову.

Суд звертає особливу увагу, що заявником не доведено належними доказами існування обставин, на які він посилається як на підставу забезпечення позову. Зокрема, суду взагалі не надано доказів, які б підтвердили фізичне існування майна, яке є предметом позову, та його перебування саме за вказаною в заяві адресою, а також будь-які ознаки, необхідні для ідентифікації такого майна. Також взагалі відсутні докази, що автомобільні шини, зазначені в позовній заяві та заяві про забезпечення позову в дійсності належали на праві приватної власності ОСОБА_3 .

За таких обставин, накладення арешту та оголошення заборони відчуження невизначеного майна може порушити права інших осіб, які не є відповідачами по справі.

За вказаних обставин, суд повністю позбавлений можливості встановити, що між сторонами дійсно виник спір, як про це зазначає заявник, ідентифікувати майно, на яке просить накласти арешт заявник, та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко