Справа № 736/1971/24
Номер провадження 2/736/440/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Давидовій Я.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гайдук С.В., про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гайдук С.В., про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифіката серії ЧН № 0231962 виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 02.09.1996 № 292 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 962. Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно.

Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому

засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , який проживав спільно ОСОБА_1 (надалі також - Позивач) в селі Переділ Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується складеним актовим записом про смерть № 34 від 23.12.1998 та повт повторним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районіЧернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 22.09. 2023.

Той факт, що ОСОБА_2 був чоловіком позивача підтверджується актовим записом про шлюб №10 від 28.09.1969 року складеного Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, про що зазначено у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 8 від 06.08.2024 року виданого Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За життя ОСОБА_2 був членом колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Чкалова» Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай), що підтверджується інформацією відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у відповідності до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності колишнього КСП «ім. Чкалова» Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, розміром 3, 62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифіката серії ЧН № 0231962 виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 02.09.1996 № 292 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 962.

Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін вищезазначеного сертифікату станом на 01.01.2013 року на ім`я ОСОБА_2 не видавався.

Так як вищезазначений сертифікат серії ЧН № 0231962 був втрачений, для підтвердження дійсності отримання покійним чоловіком документів на земельну частку (пай) позивач звернулась із відповідною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у відповідь на яку отримала лист про надання інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.10.2023 р. що і підтверджує вищевикладене (лист Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.10.2023).

Після смерті ОСОБА_2 , на вищезазначене майно відкрилась спадщина.

01 січня 2004 року в Україні набув чинності Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року.

Однак, відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, нормі цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008року № 7 «Пре судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийнятті закінчився до 01 січня 2004 року.

Також слід зауважити, що спадщина відкрилася в період чинності Цивільного кодексу УРСР, тому застосуванню підлягають норми саме ЦК УРСР про належність спадщині спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

На той час за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачка не звернулася так як відповідно до норм ЦК УРСР фактично прийняла спадщину, бо вступила в володіння і управління спадковим майном.

До того ж, пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5,яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння | спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця;

Так, відповідно до довідки Корюківської міської ради Чернігівської області № 122 від 22.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований та проживав з спадкоємицею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом проживання з ним за однією адресою, що підтверджується вищезазначеною довідкою Корюківської міської ради

За свого життя ОСОБА_2 заповіт не склав, позивач єдина спадкоємиця після смерті останнього.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернулася до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гайдук Світлани Володимирівни щодо видачі свідоцтва про право на спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .

У відповідь на її звернення, приватний нотаріус Гайдук С.В повідомила, що заведена відповідна спадкова справа № 93/2024 (Витяг №77660349 про реєстрацію в Спадковому реєстрі) і що позивач - ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом на все майно спадкодавця. Також, Приватний нотаріус Гайдук С.В., у своєму листі Вих. № 208/01-16 від 16.07.2024 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину повідомила, що у зв`язку з тим що сертифікату на право на земельну ділянку (пай) не надано, позивачці слід звернутися до Корюківського районного суду Чернігівської області для визнання права на земельну частку (пай) (лист Приватного нотаріуса Гайдук С.В. Вих. № 208/01-16 від 16.07.2024)

З тих підстав, що сертифікат серії ЧН № 0231962 було втрачено, позивачка звернулася із позовною заявою до Корюківського районного суду.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, так як чоловік позивачки постійно проживав зі своєю покійною матір`ю, то прийняв спадщину.

Той факт, що позивачка є спадкоємцем, тобто власником спадкового майна померлого, підтверджується документально: свідоцтвом про смерть свекрухи; свідоцтвом про смерть чоловіка; свідоцтвом про народження чоловіка позивачки; свідоцтвом про одруження позивачки і її покійного чоловіка; довідкою міської ради про проживання; та іншими документами.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн.

Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, ч.1 ст. 142, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватний нотаріус Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гайдук С.В., про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) право власності на земельну частку (пай) розміром 3.62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифіката серії ЧН № 0231962 виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 02.09.1996 № 292 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 962.

Повернути позивачу ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 25.12.2003 року, з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції від 20.08.2024 року, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.С.Кутовий