Провадження № 2-о/592/331/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06 листопада 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , з 2001 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За правилами ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ознайомившись із заявою та, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд доходить висновку, що заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та, які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і, які можуть вплинути на їх права та обов`язки.

Враховуючи, що метою встановлення факту родинних відносин є подальше оформлення заявником права на спадщину, відповідно заінтересованими особами можуть бути спадкоємці, а у разі їх відсутності - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, яким переходить у власність спадщина визнана відумерлою в разі відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини.

За вказаних обставин, заявнику необхідно вказати в заяві належних заінтересованих осіб, а саме всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_4 .

У разі залучення всіх належних заінтересованих осіб до участі у справі, заявнику необхідно долучити до матеріалів заяви копій заяв та додатків до них для направлення вказаним заінтересованим особам по справі.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Для оформлення спадщини ОСОБА_1 зверталась до Сумської міської державної нотаріальної контори, однак нотаріус Охріменко О. своїм листом від 20.09.2024 повідомила що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 неможливо у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не була зареєстрована за однією адресою з спадкодавцем, а для того, щоб вважатись такою, що прийняла спадщину після свого чоловіка, мала подати заяву про прийняття спадщини до Сумської міської державної нотаріальної контори або будь-якого приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу.

Також, у Листі Сумська міська державна нотаріальна контора від 20.09.2024 зазначено, що оскільки ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк, заяву про прийняття спадщини не подала та згідно наданих документів не проживали з померлим на час відкриття спадщини, то вважається такою, що спадщину не прийняла.

Тому заявнику необхідно обґрунтувати підстави звернення до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

У позовній заяві не зазначено вжиття заходів досудового врегулювання спору. На підставі ч.2 ст.1272 ЦПК України, позивач має право звернутись до спадкоємців, які прийняли спадщину, які можуть надати письмову згоду органу нотаріату. Тобто вирішити питання без подання позовної заяви до суду.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як дійшов висновку Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.04.2021, прийнятій по справі №205/2102/19-ц, провадження №61-872св21, «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами,у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Відповідно до пункту 1 глави 13 розділу І Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Пунктом 3 глави 13 розділу І Наказу № 296/5 від 22 лютого 2012 року визначено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно пункту 1 глави 14 розділу І Наказу № 296/5 від 22 лютого 2012 року нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Тобто, законодавцем визначено, що спадкоємці мають звернутися із відповідною заявою до нотаріуса, на підставі якої той заводить спадкову справу, а у випадку неможливості оформити процедуру спадкування та видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус зобов`язаний відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що він виносить відповідну постанову. Вказана відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, особа вправі звернутися до суду із заявою, у тому числі й про встановлення юридичних фактів. В протилежному випадку - дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

У матеріалах відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, що позбавляє суд в свою чергу перевірити наявність спору про право.

Тому заявнику на виконання вищевказаних вимог законодавства, необхідно надати суду постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (вчинення нотаріальних дій) після смерті спадкодавця, яка є передумовою для звернення до суду.

Оскільки заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 294, 318 ЦПК України, вважаю за необхідне залишити її без руху, запропонувавши заявнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки.

Крім того, роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 294 ЦПК України,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумська міська державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини - залишити без руху, запропонувавши в десятиденний строк з дня вручення ухвали усунути вказані недоліки.

Роз`яснити, що у разі не усуненя недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко