Справа № 317/6911/23
Провадження № 2/317/212/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мдіна, Лтд», Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехнологія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маїс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Неовак», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Пром», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Бонус», Приватного акціонерного товариства «Відрадненське» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про вільнення майна з-під арешту, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, який було уточнено, до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мдіна, Лтд», Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехнологія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маїс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Неовак», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Пром», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Бонус», Приватного акціонерного товариства «Відрадненське» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про вільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 108380 від 15.12.2005 є власником земельної ділянки площею 8,2891 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:002:1005, розташованої на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Згідно Інформації № 325495871 від 12.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на належну позивачці земельну ділянку накладений арешт.

Підстава виникнення запису про арешт:

постанова про арешт майна боржника № 56298325, що видана 12.09.2018 Запорізьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43013107 від 14.09.2018, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області;

вид обтяження: арешт нерухомого майна;

суб`єкт обтяження: Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області;

особа, майно/права якої обтяжуються: ПАТ «Відрадненське», .

Зміст, характеристика обтяження: майнові права, набуті у зв`язку із укладенням договорів оренди земельних ділянок, зокрема, права оренди земельних ділянок, права користування земельними ділянками, прав на посіви, майбутній врожай та врожай, отриманий внаслідок користування земельними ділянками, права на передачу майнових прав на користь третіх осіб за договорами суборенди або за іншими правочинами та підставами, передбаченими нормами діючого законодавства у відношенні боржника, відносно земельної ділянки кадастровий номер :05:002:1005.

Позивачка ОСОБА_1 - власник земельної ділянки, що розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області площею 8,2891 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:002:1005 не являється боржником по будь-якому виконавчому провадженню.

Позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить суд скасувати арешт майна, а саме з земельної ділянки кадастровий номер :05:002:1005.

Позивач до суду не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник ТОВ «Неовак» у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.02.2022 ВП № 56547111, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Державним виконавцем не вчинено всіх необхідних дій по зняттю арешту. На теперішній час ТОВ «Неовак» не є належним відповідачем по справі, оскільки вже не є стягувачем у виконавчому провадженні.

Інші відповідачі своїх представників у судові засідання не направляли, заяв про відкладення розгляду справи не надавали.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши надані письмові докази по справі, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено наступне.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 108380 від 15.12.2005, виданим Запорізьким районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 36, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 8,2891 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:002:1005, розташованої на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Право власності позивачки на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.08.2013.

Згідно Інформації № 325495871 від 12.03.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено , що на належну позивачці земельну ділянку накладений арешт.

Підстава виникнення запису про арешт:

постанова про арешт майна боржника № 56298325, що видана 12.09.2018 Запорізьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43011789 від 14.09.2018, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області;

вид обтяження: арешт нерухомого майна;

суб`єкт обтяження: Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області;

особа, майно/права якої обтяжуються: ПАТ «Відрадненське», .

Зміст, характеристика обтяження: майнові права, набуті у зв`язку із укладенням договорів оренди земельних ділянок, зокрема, права оренди земельних ділянок, права користування земельними ділянками, прав на посіви, майбутній врожай та врожай, отриманий внаслідок користування земельними ділянками, права на передачу майнових прав на користь третіх осіб за договорами суборенди або за іншими правочинами та підставами, передбаченими нормами діючого законодавства у відношенні боржника, відносно земельної ділянки кадастровий номер :05:002:1005.

Як вбачається з відповіді Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізькій області від 05.06.2023 на звернення ОСОБА_1 про зняття арешту з земельної ділянки , для вирішення цього питання їй рекомендовано звернутися з позовом до суду.

Згідно постанови про арешт боржника від 12.09.2018 ЗВП № 56298325, Запорізьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області накладено арешт на земельні ділянки, які належать боржнику на праві оренди, в тому числі і була земельна ділянка позивачки, на виконання наказу № 908/1784/17, виданого 04.12.2017 Господарським судом Запорізької області про стягнення з ПАТ «Відрадненське» на користь ТОВ «Маїс-Агро» заборгованості.

За змістом ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту (боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» в п. 16.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17 липня 1997р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) [GC], №33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (рішення у справі «Ентрік проти Франції» (Hentrichv. France) від 22 вересня 1994 року, серія А, №296-A, сс. 1920, п. 42).

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положення ст. 319 ЦК України передбачають, що власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст. 321, 383, 386 ЦК України, власник свого майна не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що

- державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника лише у встановленому цим Законом порядку.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст. 12 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту нерухомого майна, а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області площею 8,2891 га з кадастровим номером :05:002:1005, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , з метою захисту прав власника. Таким чином, позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 223, 247, 261, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мдіна, Лтд», Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Славутич», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосптехнологія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маїс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Неовак», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Пром», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Бонус», Приватного акціонерного товариства «Відрадненське» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Запорізький відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) про вільнення майна з-під арешту - задовольнити повністю.

Скасувати арешт належної позивачці ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,2891 га з кадастровим номером :05:002:1005, яка розташована на території Августинівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, що накладений постановою Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у виконавчому провадженні № 56298325 від 12.09.2018.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін