Справа № 463/9340/23 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1715/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 463/9340/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 травня 2024 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства "Господар" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2023 року Львівське комунальне підприємство «Господар» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Після звернення до суду з позовом, за заявою Львівського комунального підприємства "Господар" було змінено предмет позову та залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_1 .

Позовна заява, з врахуванням заяви про зміну предмета позову шляхом зміни позовних вимог та залучення відповідача, мотивована тим, що будинок АДРЕСА_1 , перебуває на утриманні ЛКП «Господар».

Власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 . В згаданій квартирі разом з її власником проживає ОСОБА_1 .

Для здійсненння оплати комунальних послуг відповідачам відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно з яким виникла заборгованість за період з 01 червня 2021 року по 01 жовтня 2023 року в розмірі 8290,46 грн.

Часткові сплати підтверджують наявність відносин між сторонами та грошового зобов`язання відповідача.

Львівське комунальне підприємство «Господар», яке несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги відповідачам згідно договору, а тому останній несе обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг.

Жодних актів-претензій від відповідачів протягом усього строку надання послуг утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що додатково підтверджує факт належного виконання позивачем своїх обов`язків.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8290,46 грн, а також судові витрати.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 16 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01 червня 2021 року до 01 жовтня 2023 року в розмірі 8290,46 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» судовий збір по 1 342 грн з кожного.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що при зверненні до суду з позову, було долучено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 вересня 2019 року підписаний ОСОБА_3 . Матеріали справи не містять доказів щодо надання ОСОБА_4 повноважень на укладення такого договору від імені інших співвласників будинку. Позивачем не представлено доказів підтвердження надання відповідачам послуг.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 травня 2024 року.

09 липня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. У відзив зазначає, що підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Стверджує, що є власником квартири, однак в ній не проживає та послугами ЛКП «Господар» не користується. Звертає увагу, що договір про надання послуг з утримання будинку між нею та ЛКП «Господар» не укладався, а тому вона не повинна платити за послуги, які вказані у квитанції.

14 жовтня 2024 року відповідачі подали письмові пояснення, в якому зазначають, що позов є безпідставним, оскілки договору між ЛКП «Господар» та ними не існує.

24 жовтня 2024 року директор ЛКП Господар» Михайло Рудик надав письмові пояснення . У поясненнях зазначає, що правомірність договору про надання послуг від 01.05.2023 року не є предметом цього спору. Щодо відсутності договору до 01.05.2023 року зазначає, що така обставина не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України ( в редаціх чинній на час відкриття апеляційного провадження) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється(ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ч.1ст.5 ЦПК визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст.13 ЦПК).

Судом встановлені такі обставини.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області (а.с.56) та фактично проживає у квартирі, що ним та власником квартири визнається.

01 вересня 2019 року між ЛУП «Господар» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 в особі уповноваденими загальним зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_3 уклали договір про надання послуг з управління багатоквартириним будинком (а.с.8-14).

Для здійснення оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3 , відповідачам відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Позивачем надаються послуги згідно умов договору, останній несе відповідні витрати. Відповідачі послугами користуються, жодних актів-претензій щодо неналежного надання послуг не заявляли.

Відповідачі лише частково сплачують витрати за житлово-комунальні послуги, які надавались за адресою: АДРЕСА_3 , внаслідок чого за період з 01.06.2021 року до 01.10.2023 виникла заборгованість у розмірі 8 290,46 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не спростували розміру заборгованості, а сам факт відсутності письмового договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуг.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ст.2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Пунктом 1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначених п.5 ч.2 ст.20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

За приписами статей 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

За спірний період ЛКП "Господар" належним чином надавало послуги з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території.

Пунктом 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців у випадку ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг.

Передбачено, що після виявлення факту ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач здійснює виклик виконавця, після чого складається акт-претензія, який подається виконавцю і який останнім або задовольняється, або ж надається обґрунтована письмова відмова в задоволенні претензій споживача.

На підтвердження факту надання житлово-комунальних послуг відповідачам, позивач надав суду копії:

-договору про надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с.18-19);

-договору на виконання робіт з ліквідації аварій та пошкоджень на внутрішньо будинкових інженерних мережах та додаткових угод до нього (а.с.20-21),

-договору про надання послуг (а.с.22-23,26-27);

протоколу погодження договірної ціни (а.с.24,28);

На спростування факту надання позивачем послуг відповідачі не надали належних і допустимих доказів.

Згідно ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять доказів щодо надання ОСОБА_4 повноважень на укладення договору від імені інших співвласників будинку, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначений договір не є предметом спору у цій справі.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг між ЛКП «Господар» та відповідачами сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951 цс15 та підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц.

Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, рішення є обґрунтованим, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 05 листопада 2024 року.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: Т.І. Приколота

Р.В. Савуляк