Провадження № 2/369/7251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Бреус К.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/14252/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 03 серпня 2013 року було укладено шлюб.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , 2018 року народження, та ОСОБА_5 , 2014 року народження.

За час спільного проживання у сторін виявилась несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, життєвих цілей та цінностей. Так, шлюб між ними було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року.

Сторони спільно не проживають, спільний побут не ведуть. Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею, а відповідач всебічно ухиляється від утримання дітей, добровільно грошові кошти на них не сплачує.

Позивач вважає, що батько дітей, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу). Інших осіб відповідач на утриманні не має, дохід отримує як фізична особа-підприємець.

На підставі викладеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

16 вересня 2024 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Цибульської Олени Василівни надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача зазначає, що відповідач не згоден та заперечує проти доводів позивача, так як він після розірвання шлюбу турбується, фінансово підтримує, оздоровлює дітей, у разі хвороби оплачує їх лікування, сплачує їх навчання та дитячий садок. Крім того, відповідач є інвалідом третьої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, на його утриманні знаходяться батьки, які є пенсіонерами з мінімальною пенсією та перенесли онкологічну хворобу. Відповідач зазначає, що ніяким чином не заперечує проти утримання дітей та сплати на їх користь аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

У судовому засіданні позивач зазначила, що відповідач забезпечує двох дітей в недостатньому розмірі та лише на власний розсуд. У зв`язку із чим позивач підтримала позов та просила задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала позицію викладену у відзиві на позовну заяву та зазначила, що відповідач забезпечує дітей, про що свідчать відповідні докази, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 03 серпня 2013 року, про що 03 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області складено відповідний актовий запис № 204 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 03 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області) було розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 20 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис № 123.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 травня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 17 травня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 924.

Діти перебувають на утриманні позивача та проживають разом з нею в двокімнатній квартирі, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 391476457 від 19 серпня 2024 року та витягами з реєстру територіальної громади № 2024/009844198 від 16 серпня 2024 року, № 2024/009844128 від 16 серпня 2024 року, № 2024/009844129 від 16 серпня 2024 року.

У відповідача немає інших дітей на утримання яких би він сплачував аліменти, він є людиною працездатного віку, зі слів позивачки працює та може утримувати дітей на достатньому рівні.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 має встановлену інвалідність третьої групи по зору.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності зі ст.ст. 11, 15 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку позивач зазначила, що відповідач зобов`язаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: діти проживають з матір`ю та знаходиться на її утриманні, сторонами не заперечується факт, що батько надає матеріальну допомогу дітям шляхом забезпечення їх необхідними для їх життя та розвитку речами, що підтверджується матеріалами справи та частково позивачем.

Крім того, при визначенні розміру аліментів судом враховані обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, стан здоров`я платника аліментів (відповідача у справі), який є особою з інвалідністю третьої групи.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи що спільні діти сторін проживають разом з позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд прийшов до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку кожної дитини, відповідатиме інтересам дітей, рівності сторін в їх обов`язку щодо утримання та можливості відповідача сплачувати такий розмір аліментів.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено 20 серпня 2024 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов частково.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

Відповідно суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1 211,20 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 185, 191 СК України, та, керуючись ст. ст. 10-13, 19, 89, 137, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 20 серпня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , судовий збір в дохід держави у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2024 року.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА