Провадження №2-з/756/32/24
У Х В А Л А

21 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,

У С Т А Н О В И В:

19.02.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить: 1) заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 чи будь-яким іншим особам за його дорученням вчиняти будь-які правочини щодо нерухомого майна, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 ; 2) заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 чи будь-яким іншим особам за його дорученням використання нерухомого майна, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 05.02.2024 заявнику стало відомо, що спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 , щодо якої складено оспорюваний заповіт, незаконно, зокрема, усупереч накладеному арешту на вказане нерухоме майно ухвалою Оболонського районного суду м. Києва, здається в оренду на платній основі громадянкою ОСОБА_5 третім особам, яка у свою чергу, діє від імені відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 21.02.2022. Зупинення вчинення нотаріусом нотаріальних дій в межах спадкової справи також не стали перешкодою для вчинення дій, пов`язаних з використанням майна. Того ж дня ним подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до поліції.

Враховуючи вказані обставини заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, зазначені у заяві, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання виконання рішення суду, у разі задоволення його позову, або унеможливить ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову та матеріалами справи № 756/10627/23, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Указане право кореспондується із правом особи, визначеним у статті 6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року, яке повинно тлумачитися згідно з Преамбулою Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності. Який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata…,тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет на є підставою для повторного розгляду. Відхилення від цього принципу можливе тільки, коли воно спричинене незалежними і непереробними обставинами (п. п. 51, 52 у справі «Науменко проти України» № 41984/98, рішення від 09 листопада 2004 року).

Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2024 №756/10627/23 (провадження номер №2-з/756/27/24) вже вирішувалася аналогічна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову і вказаною ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення, роз`яснено право на оскарження до суду апеляційної інстанції.

Розділом V ЦПК України врегульовано питання оскарження судових рішень.

Разом із тим, цивільним процесуальним законодавством не передбачена можливість звернення до суду з заявою, яка містить вимоги, які вже розглянуті судом по суті і за якими вже прийняте відповідне рішення.

Повторне звернення із такою заявою не узгоджується із висновками, викладеними у наведеному рішення Європейського суду з прав людини та є порушенням принципу правової певності (визначеності).

Пунктом 11 частини 3 статті 2 ЦПК України передбачено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням наведеного, оскільки заява аналогічного змісту вже була розглянута судом та за наслідками її розгляду постановлено ухвалу про відмову в її задоволенні, суд приходить до висновку про необхідність залишити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка надійшла до суду 19.02.2024, без розгляду.

Керуючись ст.2, 44, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Третя київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха