Справа № 365/183/24
Номер провадження: 2/365/168/24
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

представника позивача адвоката Довгаля С.В.

представника відповідача адвоката Миколаєвої Ю.В.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в режимі відеоконференцзв`язку у порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Позднякова Надія Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу удаваним та недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Згурівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за вказаним вище позовом.

26 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про надання та витребування доказів і допит свідків, в якому просить: поновити йому строк для подання вказаного клопотання та прийняти його до розгляду; долучити до матеріалів справи копію розписки ОСОБА_3 від 13.02.2024, копію виписок по рахунку ОСОБА_1 від 15.08.2024; викликати і допитати в якості свідків ОСОБА_4 , жительку міста Київ та ОСОБА_5 , жителя міста Бориспіль; витребувати у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Позднякової Надії Миколаївни належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, які були сформовані при посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, включаючи земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти від 14.02.2024 № 169.

Своє письмове клопотання обґрунтовує тим, що розписка ОСОБА_3 написана ним 13.02.2024, тобто за день до посвідчення угоди, свідчить про фактичний намір укласти між сторонами договір міни «проданого» будинку на однокімнатну квартиру, і свідчить про недійсність вказаного договору через небажання сторін реального настання наслідків договору купівлі-продажу. На підтвердження факту укладення саме договору міни свідчить і відсутність реального розрахунку покупця за придбане у продавця нерухоме майно. Вартість спірної садиби було оцінено сторонами в 30000 доларів США, які повинні були бути покладенні на рахунок ОСОБА_1 . Натомість, ОСОБА_3 напередодні правочину, 13.02.2024, для приспання пильності позивача відкриває ОСОБА_1 депозитний рахунок на 100000,00 грн та погашає 9086,17 грн кредитного боргу на карті, залишок коштів обіцяє покласти на рахунок після укладення та посвідчення угоди. Вказане підтверджується виписками по рахунках ОСОБА_1 , які він просить долучити до матеріалів справи. Зазначає, що не мав можливості долучити вказані докази у строк, передбачений ст. 83 ЦПК України, так як вступив у справу вже на стадії розгляду справи по суті.

Клопотання щодо допиту свідків обґрунтовує тим, що обставини, на які посилається сторона позивача в позовній заяві, а саме на обставини укладення і виконання спірного договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, включаючи земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти від 14.02.2024, і які мають значення для цієї справи можуть підтвердити заявлені у клопотанні свідки. Заявити вказане клопотання у строк, передбачений ст. 91 ЦПК України не мав можливості, адже вступив у справу вже на стадії розгляду справи по суті.

Щодо витребування у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Позднякової Н.М. належним чином засвідченої копії всіх матеріалів справи, які були сформовані при посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, включаючи земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти від 14.02.2024 зазначає, що підставою визнання недійсним вказаного договору є порушення процедури його укладення та виконання, а всебічно та повно проаналізувати законність укладення та посвідчення спірного договору, не маючи доступу до нотаріальних документів вказаної угоди, які перебувають в розпорядженні нотаріуса, іншим шляхом, ніж через ухвалу суду неможливо. Заявити вказане клопотання у строк, передбачений ст. 84 ЦПК України не мав можливості, адже вступив у справу вже на стадії розгляду справи по суті.

07 листопада 2024 року до суду надійшли заперечення на клопотання про надання та витребування доказів і допит свідків від представника відповідача адвоката Миколаєвої Ю.В., в яких вона просить суд відмовити у задоволенні клопотання та повернути його представнику позивача без розгляду. Своє заперечення обґрунтовує тим, що представник позивача адвокат Скоромна І.М. під час вирішення питання про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду просила закрити підготовче провадження, так як вважає, що всі вимоги, передбаченні ст. 197 ЦПК України, виконані, всі докази подані до суду разом із позовною заявою, клопотань щодо витребування додаткових доказів не має, питань про виклик у судове засідання свідків не має, доповнень не має. Тобто, станом на 12.06.2024 представник позивача вважала, що всі вимоги, передбачені ст. 197 ЦПК України, виконанні. Посилання представника позивача адвоката Довгаль С.В. на пропущення строків з об`єктивних причин, а саме укладення договору з новим адвокатом 10.07.2024, не є належним аргументом та обґрунтуванням неможливості подання доказів у строк, встановлений законодавством. Відповідно до ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи у суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Тобто, процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє, й остання має теж це розуміти. Вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи, але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків. Наведені представником позивача причини пропуску не є такими виключними обставинами, які можуть бути підставами для поновлення строку для подання доказів, оскільки можливість їх подання виникла у позивача з моменту подання позовної заяви до суду, а тому можливість подання доказів залежала лише від волевиявлення позивача.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Довгаль С.В. своє клопотання про надання та витребування доказів і допит свідків підтримав та зазначив, що підставою пропуску строку для заявлення вищевказаних клопотань є те, що він вступив у справу як представник позивача на стадії судового розгляду, не був ознайомлений із обставинами справи під час складання позовної заяви та проведення підготовчого засідання, непрофесійний підхід адвоката Скоромної І.М. для захисту порушених прав позивача ОСОБА_1 . Вважає, що суд повинен задовольнити його клопотання, оскільки розгляд справи повинен бути повним, об`єктивним і всебічним. Незадоволення клопотань є надмірним формалізмом і буде мати місце лише формальний підхід суду до розгляду справи, що може спричинити скасування судового рішення в майбутньому.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Миколаєва Ю.В. заперечувала щодо задоволення клопотання про надання та витребування доказів і допиту свідків з підстав, зазначених у своїх письмових запереченнях.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Позднякова Н.М. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач та відповідач про причини неявки суд не повідомили. Третя особа направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши клопотання представника позивача, враховуючи основні засади цивільного судочинства суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно із ч. 2, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з позовною заявою. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 91 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

З вказаних приписів вбачається, що процесуальним законодавством передбачається два види процесуальних строків: строки, встановлені законом, та строки, встановлені судом.

У свою чергу аналіз вищевикладених положень у сукупності з принципами змагальності та диспозитивності, які закріплені приписами ст. 12, 13 ЦПК України, дає можливість зробити висновок, що розгляд і вирішення цивільних справ здійснюється з урахуванням темпоральних меж, встановлених законом або визначених судом. Таким чином, під час судового розгляду цивільної справи процесуальні дії, рішення вчиняються та приймаються відповідно, а процесуальні документи подаються у чітко визначені процесуальні строки.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 189 ЦПК України визначенні завдання підготовчого провадження, якими є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

У постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17 колегія суддів зауважує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Судом встановлено, що ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 12.06.2024 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Під час проведення підготовчого засідання у залі судових засідань була присутня представник позивача адвокат Скоромна І.М., яка просила закрити підготовче провадження, так як вважала, що всі вимоги, передбачені ст. 197 ЦПК України, виконані. Позовна заява до суду подана також представником позивача адвокатом Скоромною І.М. До позовної заяви додано відповідні докази.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

17 липня 2024 року суд залучив до участі у справі адвоката Довгаль Сергія Володимировича, як представника позивача, задовольнив клопотання представника позивача та надав йому можливість ознайомитися із матеріалами справи, відклав розгляд справи по суті. 26 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довгаль С.В. подав до суду клопотання про надання та витребування доказів і допит свідків.

Суд звертає увагу на те, що адвокат Скоромна І.М. та позивач ОСОБА_1 до суду письмову заяву з повідомленням про припинення представництва або обмеження повноважень представника не подали. Тобто, адвокат Скоромна І.М. на момент розгляду клопотання адвоката Довгаль ВС.В. вважається також представником позивача.

Суд виходить з того, що саме поняття «представництво» передбачає вчиненняправомірних юридичних дій однією особою (представником) від імені іншої особи (яку представляють), які безпосередньо створюють, змінюють або припиняють для останньої цивільні права та обов`язки. Діяльність представника здійснюється в силу повноважень і створює безпосередні правові наслідки для визначеної особи, яку представляють.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна або залучення іншого представника у цивільній справі не є виключною чи поважною обставиною, яка могла би бути підставою для поновлення строку для подання клопотання про надання і витребування доказів та допит свідків. Сторонами у цивільному процесі є сторона позивача та сторона відповідача. Представник позивача адвокат Скоромна І.М. діяла виключно в інтересах позивача ОСОБА_1 , тобто як сторона позивача, яка розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та на підставі тих доказів, які вважала за необхідне долучити до позовної заяви. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Посилання представника позивача адвоката Довгаль С.В. на непрофесійність представника позивача адвоката Скоромної І.М. суд розцінює як суб`єктивне твердження і не може вважатися як поважна причина пропуску строку для заявлення клопотання на стадії судового розгляду по суті. Крім того, докази, які просить представник позивача адвокат Довгаль С.В. долучити до матеріалів справи та витребувати у приватного нотаріуса, не є тими доказами, які не могли бути поданими у встановлений законом строк з об`єктивних причин, тобто про існування яких не знав чи не міг знати позивач чи його представник адвокат Скоромна І.М.

Відтак, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача адвоката Довгаль С.В. про надання та витребування доказів і допит свідків не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 48, 49, 58, 64, 83, 84, 91, 189, 209, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довгаль Сергія Володимировича про надання та витребування доказів і допит свідків відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Л.М. Кучерява