Справа № 171/2007/23
Номер провадження 2/184/74/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковченко Валерій Іванович до відповідача ОСОБА_2 «про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до суду про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, об`єкт житлової нерухомості, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири, об`єкт житлової нерухомості, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на частку квартири, об`єкт житлової нерухомості, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що 24.10.2009 року між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис за № 98. Від даного шлюбу вони мають спільних дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між ними не склалися і на теперішній час припинені. На теперішній час звернулась з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В період перебування в шлюбі вони постійно вели спільне господарство, мали спільний бюджет, всі отримані доходи використовували на потреби сім`ї. Проживаючи разом, заробляли кошти. Оскільки під час сумісного проживання, постійно працювали. Використовуючи сімейні кошти, обмежували витрати, робили заощадження. Так за спільні кошти ними була придбана квартира об`єкт житлової нерухомості, відповідно до договору купівлі продажу квартири від 06.09.2016 року, що підлягає поділу, а саме житлова квартира загальною площею 55 кв. м., житлова площа 40,6 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Квартира зареєстрована на відповідача, тобто власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Оскільки, майно було придбане ними в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, по 1/ 2 частки житлової квартири кожному. Припинення шлюбних відносин, та відносини що склались між ними, унеможливили подальше спільне користування майном, яке було надбано ними в період шлюбу та являється спільним сумісним майном подружжя, а тому вимушена звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх майнових прав.

Позивач та представник позивача адвокат Яковченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволені, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружини та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 4 зазначеної статті визначено присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.5 ст.71 СК).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, Згідно свідоцтва про шлюб від 24.10.2009 року, зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 року, актовий запис № 98 у виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Згідно договору купівлі продажу квартири серія та номер ; НВХ № 925757 925758 Р..№ 1036, виданий 06.09.2016 року вказано, що ОСОБА_2 , придбав житлову квартиру загальною площею 55 кв. м., житлова площа 40,6 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаційна довідка від 21.08.2023 року, підстава виникнення права власності квартири, договір купівлі продажу серія та номер ; НВХ № 925757 925758 Р..№ 1036, виданий 06.09.2016, видавник : приватний нотаріус Апостолівського районного нотаріального округу Богомолов В.І., Власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Квартира зареєстрована на відповідача.

Згідно технічного паспорта на квартиру загальною площею 55 кв. м., житлова площа 40,6 кв. м, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , вказано власник ОСОБА_2 .

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради від 10.08.2023 року № 704 за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та діти.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до частини першої статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що, відповідач ОСОБА_2 , згідно договору купівлі продажу квартири, придбав житлову квартиру, яка була зареєстрована на нього, і власником якої він є на теперішній час. Враховуючи ту обставину, що вищевказане майно сторонами придбано за час перебування у шлюбі, суд приходить до висновку, що спірна квартира є спільною власністю сторін, їх частки у спільній власності є рівними і кожна із сторін має право власності на 1/2 частки житлової квартири.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Яковченко Валерій Іванович до відповідача ОСОБА_2 «про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна» - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 квартиру, об`єкт житлової нерухомості, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частини квартири, об`єкт житлової нерухомості, розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на частини квартири, об`єкт житлової нерухомості, розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.02.2024 р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш