Справа № 367/8264/24
Провадження №2-н/367/1645/2024
УХВАЛА

Іменем України

02 вересня 2024 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Пунктом 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу. Як убачається із заяви, ОСОБА_1 просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на повнолітнього, який на даний час продовжує навчання і здобуває вищу освіту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів на повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час продовжує навчання і здобуває вищу освіту. Згідно ч.3 ст.199 СК України, Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, заява про стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання розглядається лише в порядку позовного, а не наказного провадження. Оскільки, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу, та повинна розглядатися в порядку позовного, а не наказного провадження, та в цій частині дана вимога є взаємопов`язаною із вимогами про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, оскільки заявниця просить стягнути загальну частку на всіх дітей від доходу боржника, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу. При цьому, суд роз`яснює заявнику ОСОБА_1 право звернутися із позовною заявою про стягнення аліментів у порядку позовного провадження. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 165 ЦПК України, ст. 199 СК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дітей. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду.

Суддя Ю.В.Кравчук