Провадження №2-ві/369/32/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г. розглянувши в письмовому провадженні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від розгляду цивільної справи № 369/16823/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей разом з матірю.

До Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючого судді у вказаній справі - ОСОБА_5 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2024 року визнано заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Фінагеєвої І.О. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, необґрунтованою. Питання про відвід судді Фінагеєвої І.О. передано для її вирішення іншому судді у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024 року вирішення питання про відвід судді Фінагеєвої І.О. передано судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Скрипник О.Г.

Заява ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. мотивована тим, що в порядку, передбаченому ст. 212 ЦПК України до Києво-Святошинського районного суду Київської області подавались заяви про участь у справі ЄУН № 369/16823/23 представників позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , яку призначено до розгляду на 16.09.2024 року о 14 - 45 год та 19.09.2024 року о 14-45 год, проте станом на 15.09.2024 року жодної ухвали про участь представників ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у судових засіданнях в режимі ВКЗ судом не ухвалено, а отже виникає сумнів в об`єктивності судді під час розгляду справи.

На думку заявника головуючий у справі ОСОБА_5 самоусунулась від виконання вимог ст. 212 та ч.2 ст. 214 ЦПК України і ціллю такого самоусунення є позбавлення права позивача на розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно положень ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Положеннями ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як передбачено вимогами ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом із тим, слід зазначити, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

При цьому, аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факти порушення порядку у визначення складу суду.

При цьому, відповідно до положень національного законодавства, зокрема, вимогами ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як убачається з ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.09.2024 року у справі № 369/16823/23 підставою для відводу судді Фінагеєвої І.О. є відмова у допуску до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , у зв`язку з ненаданням ними документів, які підтверджують повноваження адвокатів, як представників.

За таких обставин, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді Фінагеєвої І.О. при розгляді даної цивільної справи.

Розглянувши питання про відвід судді Фінагеєвої І.О. в порядку, визначеному ст. 40 ЦПК України, дослідивши докази, суд вважає, що заявлений відвід судді Фінагеєвої І.О. задоволенню не підлягає, оскільки підстав для відводу судді, передбачених вищенаведеними положеннями чинного процесуального законодавства України, не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_7 про відвід головуючого судді Фінагеєвої Інни Олександрівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: О. Г. Скрипник