Справа № 638/6811/24
Провадження № 2/638/3854/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

встановив:

ПрАТ "ПЗУ Україна" звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 46885,95 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що між ОСОБА_2 та ПрАТ СК ПЗУ Україна було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.200189767, забезпечений транспортний засіб Ford № НОМЕР_1 . 13 травня 2021 року о 23:30 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Nissan № НОМЕР_2 та транспортного засобу Ford № НОМЕР_1 від керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2021 року у справі № 552/2665/21 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла особа. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів складено страховий акт № 9623/1. На підставі зазначеного страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 93771,90 грн. З урахуванням ст. 13.2, 38-1.1 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач зазначає, що відповідач має відшкодувати позивачу 46885,95 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

28 серпня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що вимоги передбачені ст. 38 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з боку страхувальника та водія не порушено, а отже страховик не має право на задоволення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводи за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.200189767, забезпечений транспортний засіб Ford № НОМЕР_1 .

З копії постанови Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2021 року, 13 травня 2021 року о 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Форд Фокус д.н.з. НОМЕР_3 рухаючись по вул. Симона Петлюри від вул. Шевченка в бік вул. Соборності, що в м. Полтава, на перехресті вул. Пушкіна не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» не надав перевагу знаку «Дати дорогу» не надав перевагу у русі автомобілю Nissan Versa Note д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 який рухався по головній дорозі та спричинив з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені ДТП встановлена та не підлягає доведенню.

Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла особа. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № 9623/1. На підставі вище зазначеного страхового акту Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 93771,90 грн., що підтверджується платіжним доручення №00064449 від 27 жовтня 2021 року.

Відповідно до ч.1ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до п.13.2. ст. 13 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до довідки № 691461 та договору страхування № ЕР.200189767 страхувальником та власником транспортного засобу Ford Focus н.з. НОМЕР_1 станом на дату ДТП був ОСОБА_2 , а водієм - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 38-1.1 Закону України ««Про обов?язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на момент ДТП, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту). то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов?язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено полісом № ЕР.200189767 від 06 червня 2021 року між ПрАТ «СК«ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 , передбачає умову щодо компенсації страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування у випадку порушення його умов.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив умови ст.13.2 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв?язку з вищевказаним ОСОБА_1 має відшкодувати ПрАТ СК ПЗУ Україна 46885,95 грн., тобто 50% від сплаченої останнім страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 93771,90 грн.

Отже, на підставі вищезазначеного, до ПрАТ СК ПЗУ Україна перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. ПрАТ СК ПЗУ Україна зазначає, що звертався до ОСОБА_1 із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте виплати відшкодування в порядку регресу з боку ОСОБА_1 здійснено не було.

Враховуючи, що вина відповідача ОСОБА_1 , у вчиненні ДТП встановлена, на нього покладається обов`язок відшкодування заподіяної потерпілому матеріальної шкоди. Однак, зважаючи на те, що таке відшкодування було здійснено ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у результаті настання страхового випадку, ОСОБА_1 зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Питання щодо судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна" завдані збитки в порядку регресу в розмірі 46885 (сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна" судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців 40).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко