Справа № 301/2907/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" жовтня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Кинів Д.Л., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_3 , який не залишив заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 були його дочка відповідачка ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадщини на користь своєї дочки та онуки спадкодавця позивачки ОСОБА_1 , та вдова ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, однак за отриманням свідоцтва про право на спадщину не зверталася.
До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Бабка позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_5 є її дочка відповідачка ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадщини на користь своєї дочки та онуки спадкодавця позивачки ОСОБА_1 .
Позивачка спадщину прийняла, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на майно.
Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 22.08.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.
Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подалав до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті без її участі (а.с. 40).
Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 38).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 49).
Згідно виписки з погосподарської книги Кам`янської сільської ради за 2011-2015 роки, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15). Житловий будинок збудований у 1952 році на земельній ділянці, що відведена для забудови площею 0,15 га. Вказані обставини підтверджуються також Копією Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №130 від 10.12.1990 року, що видане ОСОБА_3 (а.с.16) та копією Інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 (а.с.17-19). Технічний паспорт на житловий будинок виготовлено (а.с.41-47). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 23.09.2024 року, вартість житлового будинку складає 113059 грн. (а.с.48).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 09.07.2024 року (а.с.5). Заповіту ОСОБА_3 не залишав.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 були його дочка відповідачка ОСОБА_2 та вдова ОСОБА_5 . Вдова ОСОБА_5 вступила в управління спадковим майном та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 14), а дочка ОСОБА_2 - відповідачка по справі - не претендує на спадкове майно та відмовилася від спадщини на користь онуки спадкодавця та своєї дочки позивачки ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем (а.с. 14).
До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Розмір часток всіх спадкоємців у спадщині рівний, у даному випадку по частці.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці спадщину за померлим ОСОБА_4 не оформляли та свідоцтво про право на спадщину не отримували. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.02.2004 року (а.с.4). Заповіту ОСОБА_5 не залишала.
Єдиним спакоємцем за законом першої черги за ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_2 відповідачка по справі, яка не претендує на спадкове майно та відмовилася від спадщини на користь онуки спадкодавця та своєї дочки позивачки ОСОБА_1 . Інших спадкоємців першої черги не має.
До складу спадщини входить частина житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , який спадкодавець ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .
Позивачка прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем (а.с. 13).
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за ОСОБА_5 спадкоємець не оформляла. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований в державному реєстрі та втрачено оригінали правовстановлюючих документів.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідач подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.
Громада с. Арданово відноситься до територіальної громади Кам`янської сільради Берегівського району (раніше Іршавського району).
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно погосподарської книги села та копії свідоцтва про право власності власником житлового будинку був ОСОБА_3 , а позивачка є його спадкоємцем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 01 жовтня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських