Справа № 539/6055/23
Провадження № 2/539/216/2024
У Х В А Л А
іменем України
19 лютого 2024 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Бєссонової Т.Д.,
з участю секретаря Джадан І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя та розподіл майна, -
встановив :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя та розподіл майна.
Згідно позовної заяви ОСОБА_1 прохає суд:
2) Здійснити розподіл спірного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами визнавши за ним право власності на 1/2 частину будинку.
В судовому засіданні встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якої: позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про визнання спільним майном подружжя та його розподіл просить, серед іншого, визнати за ним право власності на 1/2 частину вищевказаного будинку.
Позивач в позові зазначає законодавчі норми, що регулюють порядок розподілу майна в натурі, вказує про рівність часток у праві спільної сумісної власності, але не пропонує варіантів визначення розподілу майна та прохає визнати за ним право власності на 1/2 частину спірного будинку.
Отже, позивачем не визначений спосіб (способи) захисту його прав або інтересів, так як визначення частки у праві на майно і визначення права на частку майна в натурі мають різну правову природу та регулюються різними нормами законодавства.
Крім того, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. (ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»)
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 1073,60 грн.
У відповідності до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до матеріалів позовної заяви вартість вищевказаного будинку становить 109243,00 грн.
Отже, ОСОБА_1 мав сплатити 1 відсоток ціни позову 109243,00 грн., що становить 1092,43 грн.
Таким чином, позивачем не в повній мірі сплачено судовий збір, а саме не доплачено 18,83 грн. (1092,43 грн. 1073,60 грн. = 18,83 грн.).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу можливість усунути зазначені недоліки.
Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, -
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя та розподіл майна - залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у даній ухвалі, у десять днів з дня вручення копії даної ухвали.
Роз`яснити, що разі невиконання вимог суду в указаний строк позовна заява вважається неподаною і залишається без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Д. Бєссонова