Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/972/24
Провадження № 2/506/264/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2024 року селище Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом
10.09.2024 року до суду надійшла позовна заява по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 09.11.2021 року ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали кредитний договір №4391013, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 8000 грн, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. Сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно умов Договору та повернення Кредиту в узгоджений сторонами договору термін. У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк, передбачений договором, а зазначена в Договорі дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі, передбаченому Договором за кожний день пролонгованого строку. Відповідно до умов Кредитного договору, нарахування Кредитором процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування, з дати надання кредиту до його повного повернення на залишок фактичної заборгованості від наданої суми кредиту. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а відповідач не виконав свого обов`язку з повернення кредиту в строки, передбачені Договором.
29.11.2021 року було укладено Договір №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4391013.
Крім того, 29.11.2021 року було укладено договір №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4391013. Таким чином, до позивача ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за договором №4391013.
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 30.09.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. /а.с.2-4/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.40/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
09.11.2021 року ОСОБА_1 підписав Заявку на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 , в якій зазначив свої персональні дані, зазначивши бажаний розмір кредиту - 8000 грн /зворот а.с.8/.
В подальшому, 09.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №4391013, за умовами якого Кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти (кредит) Позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти на умовах та в порядку, встановлених цим Договором /а.с.5-8/.
За умовами кредитного договору: сума кредиту 8000 грн (п.1.3), строк кредиту - 15 днів, термін повернення кредиту - 24.11.2021 року (п.1.4).
З 1-го по 15-й день Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, за останній день строку користування кредитом Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю процент за користування грошовими коштами, що дорівнює 15% від суми кредиту, тобто 1200 грн (далі - процент, у зв`язку з підвищеним ступенем кредитного ризику) (п.1.5 Кредитного договору).
У випадку неповернення Позичальником кредиту, а також не сплати Позичальником процентів в повному обсязі у строк, встановлений п.1.4 даного Договору, в тому числі після визначеного у п.1.7 цього Договору продовження строку надання та повернення кредиту, Позичальник підтверджує намір та надає згоду на продовження строку користування кредитними коштами на 13 днів (автоматичне продовження). Після такого автоматичного продовження строку користування кредитними коштами, Позичальник сплачує проценти (плату за користування кредитними коштами) у розмірі 4,95% за кожен день строку користування кредитом (п.1.6 Кредитного договору).
У випадку повного погашення Позичальником процентів за користування грошовими коштами, які визначені у п.1.5 та 1.6 цього договору за умови непогашення або часткового погашення тіла кредиту, визначений у п.1.4 цього Договору строк надання кредиту вважається продовженим на 15 днів з дати такого погашення на умовах, визначених в п.1.5 Договору (п.1.7 Кредитного договору).
Згідно з п.1.8 Кредитного договору, за користування фінансовим кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти (плату за користування кредитом та проценти, у зв`язку з підвищеним ступенем кредитного ризику), при цьому плата за користування кредитом нараховується на фактичний залишок виданого кредиту, а проценти у зв`язку з підвищеним ступенем кредитного ризику - на повну суму виданого кредиту. Проценти за користування кредитом та проценти у зв`язку з підвищеним ступенем кредитного ризику сплачуються Позичальником щоразу при кожному автоматичному продовженні строку надання кредиту (п.1.6 Договору) та продовженні строку надання кредиту (п.1.7 Договору).
Порядок надання кредитних коштів встановлено п.2.1 Кредитного договору, а саме: у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі готівки з каси Кредитодавця або шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника після підписання Сторонами Договору.
При цьому, відповідно до п.2.10 Кредитного договору, у разі надання фінансового кредиту готівкою - грошові кошти надаються Позичальнику одночасно з підписанням кредитного договору. Підписанням даного Договору Позичальник підтверджує факт отримання кредиту готівкою з каси Кредитодавця в повному обсязі.
Відповідно до п.3.3.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені чим Договором, у порядку, встановленому договором.
29.11.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення прав вимоги №29/11-1, за умовами якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), укладеними між кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості), в тому числі і за кредитним договором №4391013 від 09.11.2021 року, укладеним зі ОСОБА_1 /а.с.12-14, 15/.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно п.3.3.2 Кредитного договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Так як відповідач не повернув кредит у встановлений договором термін, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання, то відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, на вимогу кредитора він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 29.11.2021 року по 23.02.2022 року в сумі 57,20 грн, а також інфляційних втрат за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року в сумі 283,06 грн. Наведені розрахунки відповідають вимогам закону /а.с.10/.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, а також 3% річних та інфляційні втрати, задовольнивши позов в повному обсязі.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
Судом встановлено, що 01.07.2024 року ТОВ «Коллект Центр» уклало з Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістанс» договір про надання правової допомоги №01-07/2024, за умовами якого Адвокатське об`єднання «Лігал Асістанс» зобов`язалося надавати юридичну допомогу позивачу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором /зворот а.с.28 - а.с.29, 30/.
Згідно з п.п.4.1 - 4.3 вказаного договору, вартість послуг узгоджується сторонами у заявці про надання юридичної допомоги. Клієнт зобов`язується оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги після надання Адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку для оплати. Факт надання послуг за договором підтверджується Актом про надання юридичної допомоги.
Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги №645 від 30.07.2024 року та Акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року, вартість наданої правової допомоги складає 9000 грн, а саме:
- надання усної консультації - 3000 грн (2 год х1500 грн);
- складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 грн (2 год х 3000 грн) /а.с.32, 33/.
Вищевказані витрати на правову допомогу, суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
Тому, оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України,
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 04.11.2024 року.
СуддяО. Л. Чеботаренко