Провадження № 2-н/554/2310/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Михайлова І. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у сумі 5372,18 грн, а також суму судового збору у розмірі 302,80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до змісту заяви про видачу судового наказу стягувач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 за період з березня 2021 року по вересень 2024 року в розмірі 5372,18 грн, яка складається з суми основного боргу.

Проте до заяви про видачу судового наказу заявником в якості доказів надані матеріали, які не узгоджуються із заявленими вимогами та не стосуються особи боржника ОСОБА_1 .

Так, до заяви про видачу судового наказу представником заявника додано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за адресою об`єкта газопостачання: 39152, Полтавська область, Кременчуцький район, Сушки, Прифермський, буд. 8, власником якого є ОСОБА_2 , підписану останнім ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також до матеріалів заяви про видачу судового наказу представником заявника додано розрахунок - фінансовий стан по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я споживача ОСОБА_2 , згідно з яким заборгованість за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_2 за період з квітня 2021 року по вересень 2024 року становить 4912,02 грн.

Представником заявника надана також вимога про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 4885,53 грн за вих. № 119/4.3.1-44736-2024/260041266 від 09.09.2024 року, адресована боржнику (споживачу) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Із змісту цієї вимоги слідує, що станом на 09.09.2024 року в останнього виникла заборгованість в сумі 4885,53 грн по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Інших доказів до заяви заявником не додано. При цьому в заяві про видачу судового наказу нібито додатками до неї, з-поміж іншого, значаться також: Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку № НОМЕР_2 , копія вимоги від 10.06.2024 року № 119/4.3.1-29926-2024/260282998 та копія договору купівлі-продажу, проте в дійсності таких суду не надано.

Відтак, жодного доказу того, що боржник ОСОБА_1 користувався послугами газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 або він є власником нерухомого майна за цією адресою та порушив зобов`язання щодо сплати комунальних послуг за вказаною адресою, заявником до заяви про видачу судового наказу не додано.

Більше того, відсутні докази навіть того, що за адресою: АДРЕСА_1 заявником взагалі постачався природний газ та виникла заборгованість зі сплати відповідної комунальної послуги.

При цьому заявником не надано і будь-яких доказів зв`язку боржника ОСОБА_1 з житловим будинком за адресою: АДРЕСА_4 , де згідно з доданими до заяви про видачу судового наказу матеріалами утворилася заборгованість.

Отже, жодного доказу на підтвердження факту існування між ТзОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 взаємних прав та обов`язків матеріали справи не містять.

05.11.2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 885722 стосовно зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 , де місцем його реєстрації зазначається: АДРЕСА_5 .

Тобто, встановлена судом інформація щодо зареєстрованого місця проживання боржника не відповідає адресі об`єкта газопостачання, за якою згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» від 25.10.2021 року постачаються відповідні послуги та за якою відповідно до наданого розрахунку - фінансового стану виникла заборгованість за спожитий природний газ.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, згідно з ч.2 ст.161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163-165 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І. М. Михайлова