Справа № 1326/6923/2012 Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2033/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/1973/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Ніткевича А.В.

за участю секретаря: Псярук О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника АТ «Універсал Банк» - Сахабутдінова В.Ю.,

представника ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів»

- Дідука Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року та на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 рокуу справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 29.03.2007 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11-1/205к-05 на суму 300 000,00 дол. США, строком до 28.03.2018 та зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. На виконання кредитного договору позивачем було видано відповідачці кредит на вказану суму. Станом на 17.07.2012 заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 266 664,58 дол. США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ 2 131 449,99 грн, з яких: 256 399,97 дол. США заборгованість по сумі кредиту, 9185,05 дол. США відсотки, 10 264,61 дол. США пеня.

Покликаючись на невиконання відповідачкою обов`язків за кредитним договором, позивач просив задовольнити позов та стягнути із ОСОБА_1 на його користь 266 664,58 дол. США, щоу гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 131 449,99 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2012 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» станом на 17.07.2012 заборгованість по кредиту в сумі 256 399,97 дол. США, пеню в сумі 10 264,61 дол. США, а всього 266 664,58 доларів США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 131 449,99 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 3219,00 грн судового збору.

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача АТ «Універсал Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1326/6923/2012, виданого Франківським районним судом м.Львова 29.01.2013, на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Заява обґрунтована тим, що 29.01.2013 на виконання вищевказаного рішення суду від 10.12.2012 Франківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №1326/6923/2012 щодо боржника ОСОБА_1 05.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем А.А. на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 59480220 та станом на день подання заяви виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні. В подальшому, 30.04.2021 між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір Факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором № 11-1/205к-05н від 29.03.2007, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . На підставі наведеного заявник просив задовольнити заяву.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.06.2023 заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Замінено сторону (стягувача) по справі №1326/6923/2012 з АТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2023заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2012 залишено без задоволення.

Рішення суду та ухвалу від 19.06.2024 оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що справу було розглянуто за її відсутності, оскільки суд не повідомив її належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Вказує, що сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з частиною першою статті 267 ЦК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) особа, яка виконала зобов?язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Не знаючи про сплив позовної давності, вона 26.04.2012 сплатила банкові кошти у розмірі 27 322, 24 доларів США за тіло кредиту та 52 677,76 доларів США за нараховані відсотки. Вважає, що суд помилково не застосував позовної давності до вимог банку про стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк», що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та, як наслідок до ухвалення незаконного рішення.

Також судом помилково встановлено, що за користування кредитом вона сплачує кредитору проценти у розмірі 16% проценти річних. Вказане суперечить п.1.1. договору, у якому визначено процентну ставку у розмірі 13%.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Зазначає, що суд не оцінив належним чином та не врахував її доводів та міркувань на підставі конкретно визначених обставин справи.

У заяві № 004758686 від 05.01.2023 представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Враховуючи, що справа про стягнення заборгованості була розпочата до внесення змін до Конституції України, а стадія виконання рішення суду є завершальною стадією судового провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження») представництво інтересів у суді може здійснюватися за довіреністю особи, що не має статусу адвоката.

Проте, суд не взяв до уваги те, що провадження № 2/1326/3038/2012 у справі №1326/6923/2012 завершилось 10.12.2012 шляхом ухвалення Франківським районним судом м. Львова заочного рішення про стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ «Універсал Банк». А тому у вказаному провадженні є довіреності від представників ПАТ «Універсал Банк», представники ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» участі у провадженні № 2/1326/3038/2012 не брали.

На розгляді у Франківському районному суді м. Львова перебувала справа №1326/6923/2012, провадження № 6/465/72/23 за заявою ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження, яке є новим провадженням, а не тим самим, яке було у справі № 1326/6923/2012 у 2012 році.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Зважаючи на викладене, вважає, що заява від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписана та подана особою, яка не має права її підписувати та подавати.

Просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

29.08.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало відзиви на апеляційні скарги. Просить рішення та ухвалу суду залишити без змін, скарги без задоволення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала апеляційні скарги, представник АТ «Універсал Банк» - Сахабутдінов В.Ю., представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Дідук Р.А. заперечили проти задоволення скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу на рішення суду слід задовольнити, а апеляційну скаргу на ухвалу суду залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 29.03.2007 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 11-1/205к-05.

Згідно з умовами Кредитного договору № 11-1/205к-05 від 29.03.2007 ПАТ «Універсал Банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 300 000,00 дол. США з терміном погашення до 28.03.2018 та зі сплатою 13 % річних.

Відповідно до змісту п.9.1, п.9.2 Кредитного договору, за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату процентів, позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожний випадок.

Згідно з п.10.3 Кредитного договору, банк вправі вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, а також відшкодування збитків, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 11-1/205к-05 від 29.03.2007 станом на 17.07.2012 становить: заборгованість по кредиту в сумі 256 399,97 дол. США, пеня в сумі 10 264,61 дол. США, а всього 266 664,58 дол. США, що у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2 131 449,99 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції покликався на невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у вказаному вище розмірі.

Проте повністю погодитись з цим висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2008 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , за Договором іпотеки від 29.03.2007 за реєстровим № 1821. Запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна, задовольнити вимоги ВАТ «Універсал Банк» згідно Кредитного договору № 11-1/205к-07 від 29.03.2007, укладеного між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 , станом на 23.10.2008 у розмірі 283 722,21 дол. США, у тому числі 261 265,00 дол. США сума дострокового стягнення кредиту, 22 457,21 дол. США прострочена заборгованість по кредиту, 27 579,25 дол. США заборгованість по відсотках, 3152,47 дол. США пеня за несвоєчасні погашення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 у справі № 161/5814/13 (провадження № 61-2574св21), зазначено, що «суди встановили, що 30 грудня 2008 року приватним нотаріусом Базалицькою О. Р. вчинено виконавчий напис, у якому зазначено, що строк платежу за зобов`язаннями настав 31 липня 2008 року та звернено стягнення на предмет іпотеки, свідчить про те, що кредитор скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що потягло зміну строку виконання основного зобов`язання. Отже, банк на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок, що банк шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на іпотечне майно змінив строк виконання основного зобов`язання, а до суду із зазначеним позовом звернувся лише 02 квітня 2013 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України, що свідчить про припинення поруки».

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що банк реалізував своє право дострокового повернення кредиту шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом 29.10.2008 та пред`явлення його до виконання (ВП № 10016837).

За правилами статей 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до правила частини четвертої статті 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на наведене, враховуючи, що з вимогою про дострокове виконання основного зобов`язання банк звернувся у 2008 році, пред`явивши позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у 2012 році, банк пропустив позовну давність, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому виконання виконавчого напису боржником не свідчить про визнання боргу позичальником, оскільки звернення стягнення на майно за обставинами справи відбувалось в межах виконавчого провадження, що дає підстави для висновку про здійснення примусового виконання виконавчого напису, а не вчинення дій, що свідчать про визнання боргу боржником (постанова Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 210/849/15-ц (провадження № 61-17752св18)).

Зважаючи на наведене, доводи ОСОБА_1 про пропуск позовної давності є обґрунтованими.

Таким чином, незважаючи на обґрунтованість, позовні вимоги заявлені банком після спливу позовної давності про застосування наслідків пропуску якої заявлено відповідачкою ОСОБА_1 , тому у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» про стягнення кредитної заборгованості слід відмовити.

Щодо оскаржуваної ухвали суду від 19.06.2023.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Підставою для заміни сторони судового процесу або виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У частині першій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. від 05.07.2019 відкрито виконавче провадження № 59480220 з примусоого виконання виконавчого листа №1326/6923/2012, виданого 29.01.2013 на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.12.2012.

30.04.2021 АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 30/04/21/ФК2, за умовами якого товариство (фактор) зобов`язується передати (сплатити) банку (клієнту) суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги згідно з додатком № 1 до договору факторингу від 30.04.2021 № 30/04/21/ФК2, підписаного клієнтом та фактором 30.04.2021, АТ «Універсал Банк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за Кредитним договором № 11-1/205к-05 від 29.03.2007, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Також 30.04.2021 АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали акт передання реєстру прав вимоги за договором факторингу від 30.04.2021 № 30/04/21/ФК2.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло всіх прав кредитора за зобов`язаннями, що випливають з Кредитного договору № 11-1/205к-05 від 29.03.2007, та дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що провадження у справі № 1326/6923/2012 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 було розпочате до внесення змін до Конституції України Законом від 02.06.2016 № 1401-VIII, тому представництво інтересів у суді у цій справі може здійснюватись представником за довіреністю, який немає статусу адвоката., тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду слід скасувати та постановити нову постанову про відмову у задоволенні позову, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, пп.1,2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2012 рокускасувати та постановити нову постанову про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 04.11.2024

Головуючий

Судді