Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3284/23
Провадження № 2/572/167/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Шевні І.С.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/3284/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт, що вона вступивши у володіння спадковим майном- будинковолодінням АДРЕСА_1 прийняла спадщину у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР 1963 року, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити факт не прийняття спадщини (не вступу в управління спадковим майном) відносно будинковолодінням АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту поданої заяви - ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина. За життя мати заповіту не посвідчила, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом.

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач вказує, коли вона вирішила оформити свої спадкові права відносно будинку АДРЕСА_1 , звернулася до нотаріуса, яким їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 ЦК УРСР у 6 місячний строк після смерті ОСОБА_4 не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не надала доказів на підтвердження фактичного вступу в управління та володіння майном, яке є об`єктом спадкування. Позивачка вказує, що після смерті матері вона здійснювала догляд за будинком АДРЕСА_1 , проводила його поточний ремонт, приймала участь у будівництві літньої кухні, погребу та перекритті сараю, тобто вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини відносно вищевказаного будинковолодіння. Крім того, позивач зазначила, що відповідач хоч і був зареєстрований в будинку , однак фактично в ньому ніколи не проживав, у володіння спадковим майном не вступав, у зв`язку із чим не прийняв спадщину.

Встановлення вказаних фактів необхідно позивачу для оформлення в подальшому спадщини, яка залишилась після смерті матері та для усунення від права на спадкування відносно будинковолодіння ОСОБА_2 , однак, в позасудовому порядку реалізувати свої права позивач можливості не має.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що на день смерті матері, вона проживала по АДРЕСА_2 , а з мамою проживав відповідач із своєю сім`єю. Будинок перебував в неналежному стані тому вона перекрила дах в будинку та сараї. Після смерті тата побудувала літню кухню , погріб. Документально, підтвердити витрати на будинок, вона не може.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні , оскільки в спірному будинку він проживав із сім`єю 27 років. Після смерті тещі ОСОБА_4 він із своєю дружиною та дочкою продовжували проживати в даному будинку. Коли померла його дружина , він продовжував в ньому проживати. На даний час він в ньому не проживає, його вигнали з будинку. Від спадщини він не відмовлявся і не відмовляється. Вважає що він вступив в управління та володіння майном.

Спір між сторонами по справі виник з приводу спадкових прав.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України від 18 липня 1963 року.

Позивачем заявлено вимогу про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення факту не прийняття спадщини ОСОБА_2 .

В даному випадку вимога позивача про встановлення факту підлягає розгляду за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Люхча Сарненського району Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на дане домоволодіння належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння видане 05 січня 1989 року на підставі рішення виконкому Сарненської районної ради народних депутатів №244 від 13 грудня 1988 року.

Встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_1 у вигляді будинковолоідння по АДРЕСА_1 після смерті матері необхідно для оформлення спадкових прав позивача.

Виходячи із змісту ч.1 ст.549 ЦК 1963 року, якою визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Із змісту позовної заяви встановлено, що позивачка після смерті матері здійснювала догляд за будинком, проводила його поточний ремонт, приймала участь у будівництві літньої кухні, погребу та перекритті сараю.

Дані обставини також підтверджуються актом від 18 листопада 2019 року складений комісією Люхчанської сільської ради, відповідно до якого за свідченнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було встановлено факт догляду за домогосподарством по АДРЕСА_1 громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає по АДРЕСА_2 .

Даних про те, що вона відмовилась від спадщини суду не надані.

Отже, із наданих суду доказів встановлено, що позивачка, вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК УРСР. Тому вимога ОСОБА_1 про встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_4 , підлягає до задоволення.

Що стосується встановлення факту не прийняття спадщини ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

До предмету доказування за даним позовом належать обставини прийняття чи неприйняття спадщини відповідно положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказав, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була його тещею, що підтверджується (копією повторного свідоцтва про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , після реєстрації якого ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10 , і до дня її смерті він постійно проживав по АДРЕСА_1 разом із своєю сім`єю, тому вступив в управління спадковим майном.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 доводить, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Згідно довідки №3146 від 12.11.2020 року видану Люхчанською сільською радою встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в будинку АДРЕСА_1 , з ним проживали його дружина ОСОБА_4 ,1938 року народження та дочка ОСОБА_11 ,1967 року народження.

Згідно довідки №3145 від 12.11.2020 року на момент смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 з нею проживали та були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 її дочка ОСОБА_11 , зять ОСОБА_8 та онука ОСОБА_12 .

На день смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою виданою Люхчанським старостинським округом №9 від 18.03.2024 року за №23-17/333.

Відповідач від спадщини не відмовлявся.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що під час судового розгляду на підставі наданих суду та досліджених доказів позивач не подав належних та допустимих доказів постійного не проживання ОСОБА_8 в успадкованому житловому будинку.

За відсутності інших законних підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, та покладає судові витрати по справі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 1268, 1270 ЦК , керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (жительки АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_14 , 1966 року народження (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 ) про встановлення факту прийняття спадщини позивачем та неприйняття спадщини відповідачем - задоволити частково.

Встановити факт прийняття ОСОБА_15 спадщини у порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР 1963 року, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом вступу нею у володіння спадковим майном будиноковлодінням АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити, за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_13 536 грн. 80 коп. понесених судових витрат .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: