РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 рокуСправа № 495/4699/24
Номер провадження 2/495/2855/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

24.05.2024 ОСОБА_1 звернувся із позовом до Білгород-Дністровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви до Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті вона була власницею 1/50 частини будинку АДРЕСА_1 . Ця частина житлового будинку була придбана ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10.12.1994 у ОСОБА_4 . У постійне користування обдарованої перейшли приміщення з житлового будинку літ. «А»: 8-1 коридор, 8-2, 8-3- житлові кімнати житловою площею 24,3 кв. м, 8-4 кухня, 8-5-ванна кімната, 8-6- шафа, гараж літ. «Г», 1/24 частка підвалу літ. «б».

Окрім позивача, право на спадкування вище зазначеного майна є у його сестри ОСОБА_2 , яка не бажає приймати спадщину після смерті матері.

Поважність причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач обґрунтовує тим, що є військовослужбовцем, постійно знаходиться за межами свого проживання; тривалий час перебував у реабілітаційному центрі на лікуванні.

1.2. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав.

1.3 Третя особа надала суду заяву в якій проти заявлених позовних вимог не заперечила; вказала, що спір з приводу спадкової маси після смерті матері у неї з братом відсутній.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 24.05.2024.

Провадження за вказаним позовом у справі відкрите 29.05.2024; розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 27.06.2024.

Ухвалою від 27.06.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 29.07.2024, відкладено на 21.08.2024, 26.09.2024.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 26.09.2024 учасники справи не прибули.

Позивач ОСОБА_1 , належно повідомлений про дату, час, місце судового розгляду шляхом направлення повісток, про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце судового розгляду належно повідомлений; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи суду не заявив.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, 26.09.2024 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

Матір позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у місті Білгород-Дністровської Одеської області 26.02.2020, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 233.

Обставини про родинний зв`язок позивача ОСОБА_1 із померлою матір`ю ОСОБА_3 підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.09.1973.

На день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (копія довідки КП ЖЕО №1 м. Білгород-Дністровський № 281 від 15.01.2024).

Позивач ОСОБА_1 із 26.11.2004 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 .

Перша Білгород-Дністровська державна нотаріальна контора Одеської області листом № 611/01-16 від 13.06.2024 надала суду інформацію про те, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась; на підтвердження вказаної обставини надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 77319065 від 13.06.2024.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 1218ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1270 ЦК).

Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем, що може вказувати на те, що він вважається таким, що прийняв спадщину.

У такому випадку позовна вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини є безпідставною, оскільки спір з приводу спадщини відсутній.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

При цьому, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї (постанова ВС від 22.03.2023 у справі № 463/6829/21-ц).

Позивач не надав суду доказів про звернення до нотаріуса з питанням отримання правовстановлюючого документа на спадкове майно та відмову нотаріуса у видачі такого документа у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Щодо оцінки поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини суд звертає увагу, що така поважність повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

У даній справі датою відкриття спадщини є 26.02.2020, отже шестимісячний строку, встановлений законом для її прийняття, закінчився 26.08.2020.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску вказаного строку, позивач у позовній заяві зазначив, що він з початку війни є військовослужбовцем; у зв`язку із проходженням служби перебуває за межами місця свого проживання; до цього був моряком, перебував у відрядженні, тривалий час знаходився у приватному реабілітаційному центрі (без зазначення конкретних, строків, термінів).

На підтвердження заявлених обставин позивач не надав жодного доказу, які б стосувались періоду із 26.02.2020 по 26.08.2020 та продовжували діяти до моменту звернення до суду із цим позовом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за обставинами цієї справи відсутні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки, по-перше, до позову ОСОБА_1 надав докази проживання з листопада 2004 року разом із матір`ю, в тому числі і на час її смерті, доказів на спростування таких обставин не надав; по-друге, позивач не довів, що звертався до нотаріуса та отримав відмову у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини; по-третє, позивача не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 10, 88, 209, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, статтями 15,16, 328, 331, 375, 1217, 1218, 1223, 1258, 1259, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01.10.2024.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Білгород-Дністровська міська, , вулиця Михайлівська, 56, м. Білгород--Дністровський, Одеська область;

третя особа - ОСОБА_2 , РНОКПП - невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.Ф. Волкова