РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 р. Справа № 597/973/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Торської І.В.

за участю секретаря судового засідання Лопушняк З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Кульгавця С.М. до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог, представник позивачки посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін ОСОБА_3 . За життя покійний ОСОБА_3 був власником земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,5951 га, яка розташована на території с.Зозулинці та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №209 виданим 16.10.1995 року на підставі рішення XVI сесії XXI скликання Зозулинської сільської ради від 17.12.1993 року. Оригінал вказаного державного акта у позивачки відсутній, оскільки його втрачено. Крім цього, ОСОБА_3 рішенням XI сесії ХХІІІI скликання Зозулинської сільської ради № 70 від 21.09.2000 року надано в користування земельну ділянку розміром 0,40 га, що підтверджується архівним витягом з вищевказаного рішення. ОСОБА_4 була дружиною померлого ОСОБА_3 та прийняла спадщину після його смерті, однак належним чином оформити прийняту після смерті чоловіка спадщину ОСОБА_4 не змогла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в селянській спілці "Хлібороб, розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0302656, виданим 02.01.1997 року за реєстраційним номером 110254 на підставі рішення Заліщицької райдержадміністрації №675 від 31.12.1996 року. Оригінал вказаного сертифіката у позивачки відсутній, оскільки його втрачено.

Таким чином після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- право на земельну частку (пай) селянській спілці "Хлібороб", розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0302656, виданим 02.01.1997 року за реєстраційним номером 110254 на підставі рішення Заліщицької райдержадміністрації № 675 від 31.12.1996 року, на яку мала право особисто ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,5951 га, яка розташована на території с.Зозулинці та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №209 виданим 16.10.1995 року на підставі рішення XVI сесії ХХІ скликання Зозулинської сільської ради від 17.12.1993 року, власником якої був ОСОБА_3 ;

- право користування земельною ділянкою розміром 0,40 га, яке посвідчене рішенням XХІ сесії ХХІІІ скликання Зозулинської сільської ради №70 від 21.09.2000 року, право на яке мав ОСОБА_3 .

Позивачка є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та являється спадкоємцею за законом першої черги після її смерті.

Однак, вона позбавлений можливості оформити спадкове майно після смерті матері та батька належним чином, оскільки державним нотаріусом останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона не має можливості підтвердити шлюбні відносини батьків, а отже право спадкування матері після батька, через те, що згідно свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4 , а згідно актового запису про шлюб - ОСОБА_5 . Крім цього, нотаріус повідомила, що позивачкою їй не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало та на яке мали право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому рекомендує звернутися до суду для визначення належності нерухомого майна позивачці, як спадкоємиці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Також представник позивачки подав заяву про зміну позовних вимог в якій просив встановити юридичний факт перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,5951 га, яка розташована на території с.Зозулинці та право на земельну частку (пай) в селянській спілці "Хлібороб", розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, визнає позов повністю.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, клопотання представника позивачки та заяви відповідачки, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно даних паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 12.12.1996 року, виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Зозулинці Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.10.2013 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 80 років, про що 03.10.2013 року Зозулинською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №11.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №209 виданим 16.10.1995 року на підставі рішення XVI сесії XXI скликання Зозулинської сільської ради від 17.12.1993 року ОСОБА_3 був власником земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,5951 га, яка розташована на території с.Зозулинці.

Даний державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №209 втрачений, про що у газеті "Голос народу" № 18 (8983) від 01.05.2024 року розміщено відповідне оголошення.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-15/16/36 від 18.07.2022 року ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав (зареєстрований) за адресою АДРЕСА_2 з 1933 року до дня смерті.

На момент смерті разом із спадкодавцем проживала та була зареєстрована: дружина- ОСОБА_4 .

Без реєстрації проживала дочка- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На момент смерті спадкодавець перебував в зареєстрованому шлюбі.

Арешт і заборона на земельні ділянки, що належали спадкодавцю ОСОБА_3 , що розташовані на території Зозулинського старостинського округу Заліщицької міської ради Тернопільської області відсутні.

За наявними відомостями в Зозулинському старостинському окрузі Заліщицької міської ради Тернопільської області померлим гр. ОСОБА_3 заповіту не складалося.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.03.2022 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років, про що 15.03.2022 року Заліщицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської складено відповідний актовий запис №92.

Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0302656, виданим 02.01.1997 року за реєстраційним номером 110254 на підставі рішення Заліщицької райдержадміністрації №675 від 31.12.1996 року ОСОБА_4 мала право на земельну частку (пай) в селянській спілці "Хлібороб, розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів.

Даний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР №0302656 втрачений, про що у газеті "Голос народу" № 18 (8983) від 01.05.2024 року розміщено відповідне оголошення.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/1139/23 від 20.07.2024 року встановлено, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-15/16/35 від 18.07.2022 року ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживала (зареєстрована) за адресою АДРЕСА_2 з 1963 року до дня смерті.

На момент смерті разом із спадкодавцем проживала без реєстрації: дочка- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На момент смерті спадкодавець не перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Арешт і заборона на земельні ділянки, що належали спадкодавцю ОСОБА_4 , що розташовані на території Зозулинського старостинського округу Заліщицької міської ради Тернопільської області відсутні.

За наявними відомостями в Зозулинському старостинському окрузі Заліщицької міської ради Тернопільської області померлою гр. ОСОБА_4 заповіту не складалося.

Згідно заяви про прийняття спадщини від 19.07.2022 року ОСОБА_1 , посвідченої держаним Заліщицької державної нотаріальної контори Дідик І.Ю., прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 .

Листом в.о.державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Тернопільської області І.Дідик №339/02-14 від 16.05.2024 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим що вона не має можливості підтвердити шлюбні відносини батьків, а отже право спадкування матері після батька, через те, що згідно свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4 , а згідно актового запису про шлюб - ОСОБА_5 . Крім цього, нотаріус повідомила, що позивачкою їй не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке належало та на яке мали право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому рекомендує звернутися до суду для визначення належності нерухомого майна позивачці, як спадкоємиці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Той факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у зареєстрованому шлюбі підтверджується довідкою міської ради № 19-15/19/36 від 18.07.2022 року, де зазначено, що на момент смерті ОСОБА_3 , з ним проживала його дружина ОСОБА_4 .

Встановлення даного юридичного факту позивачу необхідно, для реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст.315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для позивача важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

В той же час, факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно перебували у зареєстрованому шлюбі.

Суд також вважає, що наявність розбіжностей у свідоцтві про одруження спадкодавців, позбавляє ОСОБА_1 права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-15/16/35 від 18.07.2022 року ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживала (зареєстрована) за адресою АДРЕСА_2 з 1963 року до дня смерті. На момент смерті разом із спадкодавцем проживала без реєстрації: дочка- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно д ост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 своєчасно приняла його дружина ОСОБА_4 , оскільки перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі та проживала з ним на момент його смерті в одному будинколодінні, однак не оформила його належним чином, а після її смерті прийняла, як спадкоємець по закону 1 черги ОСОБА_1 , оскільки проживала з померлою разом на момент її смерті в одному будинковолодінні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах, оскільки позивачка не заявляє вимогу про стягнення судових витрат з відповідачки.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Змінений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт перебування у зареєстрованому 11.02.1963 року Зозулинською сільською радою Заліщицького району, актовий запис № 5, шлюбі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_3 , яке складається із: земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, розміром 0,5951 га, яка розташована на території с.Зозулинці та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №209 виданим 16.10.1995 року на підставі рішення XVI сесії XXI скликання Зозулинської сільської ради від 17.12.1993 року.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) в селянській спілці "Хлібороб", розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0302656, виданим 02.01.1997 року за реєстраційним номером 110254 на підставі рішення Заліщицької райдержадміністрації №675 від 31.12.1996 року, на яку мала право померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце продивання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 05.11.2024 року.

Суддя І.В. ТОРСЬКА