Справа: 164/272/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Власюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги умотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Від імені спадкодавця 08 листопада 2013 року було посвідчено заповіт на ім`я дочки ОСОБА_1 . Іншими спадкоємцями є дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , які своїми заявами відмовились від спадкового майна. Коли ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно, а тому просила визнати за нею право власності на вищевказане майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_5 , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач Маневицька селищна рада Камінь-Каширського району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , від імені якого 08 листопада 2013 року було посвідчено заповіт, відповідно до якого все майно ОСОБА_2 заповів дочці ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

Із витягу з погосподарської книги за 2021-2025 роки та довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 13-878 від 11 грудня 2023 року вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкодавець до дня смерті проживав за вказаною адресою. Від імені спадкодавця 08 листопада 2013 року було посвідчено заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Іншими спадкоємцями є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14-15).

Згідно з висновком Маневицького архітектурно планувального підприємства від 02 лютого 2024 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 16).

За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом спільного проживання, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 69/02-31 від 31 січня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 197/01-16 від 14 березня 2024 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 132 за 2014 рік. 20 червня 2014 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 23 липня 2014 року із заявами про відмову від спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 31-36).

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач Маневицька селищна рада Волинської області, адреса: 44601, сел. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, вул. Незалежності, 30.

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2024 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська