Справа № 953/2379/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2024 року Київський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - Шаренко С.Л.,
за участю - секретаря Реуцької Н.В.,
представника позивача - адвоката Апазіді К.Ю.,
представника відповідача - адвоката Трет`якової Т.Ю.,
відповідача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -
31.03.2023 позивач ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь завданні залиттям квартири матеріальні збитки в розмірі 44 734 грн., моральні збитки в розмірі 10 000 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 35 175 грн., а також судовий збір.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 44 734 (сорок чотири тисячі сімсот тридцять чотири) грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч )грн., завдані внаслідок залиття квартири, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 35 175 (тридцять п`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
20.05.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Трет`якової Тетяни Юріївна про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником 36/100 квартири АДРЕСА_1 (три). 10.12.2022 сталося залиття її квартири. З приводу залиття квартири проведено комісійне обстеження начальником ОСОБА_3 і майстром ОСОБА_4 дільниці № 64 КП «Жилкомсервіс» та начальником Т/Р 1 КП «ХТМ» Київської філії ОСОБА_5 , за результатами якого складено Акт обстеження від 12.12.2022. Актом обстеження встановлено, що 10.12.2022 внаслідок пориву центрального опалення в комунальній квартирі АДРЕСА_2 площею 7,8 м2, особовий рахунок який відкрито на ОСОБА_1 , сталося залиття квартири АДРЕСА_1 . При обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлені сліди залиття на підлозі, на стінах та стелі у передпокої, на кухні, в житлових кімнатах, ванній кімнаті та туалеті, також постраждали меблі та особисті речі. Тобто, внаслідок затоплення Позивачу були завдані майнові збитки.
Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 встановлено збитки у розмірі 39 734,00 грн. Вартість витрат на послуги складення оцінки та звіту склала 3000,00 грн.
Крім того вказала, що постійна сирість у зимовий період, сморід та пошкодження її особистих речей, у зв`язку із затопленням завдає їй моральної шкоди.
Таким чином, неналежне виконання власником квартири АДРЕСА_4 обов`язку з утримання квартири свідчить про наявність його вини у заподіянні шкоди її квартири внаслідок залиття, а тому вона звернулась до суду з позовом в якому просить стягнуту матеріальну та моральну шкоду, завдану залиттям квартири.
11.07.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов ОСОБА_2 подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, а ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, якого необхідно замінити на комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Крім того, відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, в даному випадку, для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наявність наступних елементів: винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між винними діями та наслідками, що настали.
Як вбачається з Акту обстеження від 12.12.2022 (а.с.18) залиття квартири АДРЕСА_1 сталось внаслідок пориву центрального опалення (приладу опалення).
ОСОБА_1 погоджується з таким висновком, оскільки відповідальним за порив центрального опалення є обслуговуюче підприємство «ХТМ» та заперечує проти доводів представника позивача адвоката Апазіді К.Ю., викладених в уточнюваний позовній заяві від 11.08.2023 про те, що нібито позивачу в 2023 році стало відомо про складання двох актів про залиття квартири і обидва від 12.12.2022, але останній з іншим текстом.
Також представник відповідача зазначив, що в матеріалах справи наявний лише один Акт обстеження з одним і тим же текстом від 12.12.2022, який наданий до первісного позову. На думку адвоката Апазіді К.Ю. неіснуючий Акт від 12.12.2022 має посилання на те, що порив центрального опалення стався в кімнаті № НОМЕР_1 площею 7,8 кв.м., особовий рахунок на яку відкрито на ОСОБА_1 .
Згідно листа директора КП «Жилкомсервіс» від 06.02.2023 (а.с.18) вказане підприємство не змогло зазначити з якої саме кімнати була теча, оскільки не має інформації хто саме займає приміщення, тому посилання представника позивача на відкритий особовий рахунок на ОСОБА_1 є неправдивим, а значить є неналежним доказом.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.1996 року ОСОБА_1 купив 47/100 частин комунальної квартири АДРЕСА_5 . Зазначена квартира складається з 6-ти кімнат, жилою площею - 99,2 кв.м, загальною площею 143,9 кв.м, корисною площею -143,9 кв.м. Разом з договором купівлі-продажу 47/100 частин вказаної квартири ОСОБА_1 отримано технічний паспорт, складений 03.03.1995 Харківським міським бюро технічної інвентаризації, згідно якого у власності ОСОБА_1 перебувають приміщення №№ 2, 3, 14. Приміщення № 13 відноситься до місць загального користування, в якому облаштований додатковий санвузол, що не належить ОСОБА_1 , тому на нього не може бути відкритим особовий рахунок.
У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю: 1. Представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 2. Представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання; 3. Представника власника будинку, будинкового комітету затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
Проте, зазначеним вимогам жоден з Актів не відповідає.
Встановлюючи факт про власників квартири АДРЕСА_4 як відповідачів, які в даному випадку не є відповідальними за заподіяння шкоди позивачу, суду треба прийняти до уваги те, що ОСОБА_1 є тільки одним із співвласників, решту інших співвласників необхідно було теж залучати до участі у справі, як і було зроблено в первісному позові від 31.03.2023. Такими особами, зокрема, є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Таким чином, представник відповідача вважає, що в заподіянні шкоди позивачу відсутня вина та протиправна поведінка ОСОБА_1 , оскільки порив центрального опалення з розривом батареї не знаходиться у причинному зв`язку між шкодою та поведінкою ОСОБА_1 та інших співвласників. Найбільш вірогідною причиною пориву батареї міг бути гідроудар, який стався внаслідок великого тиску в трубах після включення опалення, що відключалось напередодні 10.12.2022 через масовані ворожі обстріли міста поблизу Харківської набережної. Про зазначені події дружині ОСОБА_1 повідомляв чоловік позивачки на ім`я ОСОБА_8 , який в той час був вимушений ночувати на кухні з включеними газовими горілками. Саме він першим виявив, що в його кімнату тече вода зверху та викликав працівників теплових мереж, які приїхали на місце, перекрили тепло подачу та поїхали. Після цього до квартири АДРЕСА_4 приїхав ОСОБА_1 , інший співвласник ОСОБА_6 та представник співвласника ОСОБА_7 . Всі разом шукали місце, з якого могла бути теча і не змогли найти, оскільки не було тепла. Пізніше, на наступний день, була виявлена ця батарея, яку відрізали від труби працівники ХТМ та заглушили її, поставивши кран. Підтвердженням такого припущення є фото пошкодженої батареї.
На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири відмовити в повному обсязі.
26.07.2024 від представника позивача адвоката Апазіді К.Ю. до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначила, що ОСОБА_2 є власником 36/100 квартири АДРЕСА_1 .
10.12.2022 сталося залиття квартири Позивача, про що було проведено комісійне обстеження начальником ОСОБА_3 і майстром ОСОБА_4 дільниці № 64 КП «Жилкомсервіс» та начальником Т/Р 1 КП «ХТМ» Київської філії ОСОБА_5 , та складено Акт обстеження від 12.12.2022. Як стало відомо Позивачу вже під час розгляду справи 12.12.2022 було складено ДВА акти обстеження, проте Позивачу було надано лише один екземпляр, який і був наданий до суду разом з первинною позовною заявою. Проте, вже під час розгляду справи представником Позивача було отримано та ознайомлено з іншим текстом Акту обстеження від 12.12.2022, у зв`язку з чим, до суду була подана уточнена позовна заява.
Представник позивача також зазначила, що актом обстеження встановлено, що 10.12.2022 внаслідок пориву центрального опалення в комунальній квартирі АДРЕСА_2 площею 7,8 м2, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1 , сталося залиття квартири АДРЕСА_1 . При обстеженні квартири АДРЕСА_3 виявлені сліди залиття на підлозі, на стінах та стелі у передпокої, на кухні, в житлових кімнатах, ванній кімнаті та туалеті, також постраждали меблі та особисті речі. Тобто, внаслідок затоплення Позивачу були завдані майнові збитки.
Зазначення у відзиві на позовну заяву, що за відповідачем ніяких рахунків не відкрито, не спростовується, а ні будь-якими твердженнями Відповідача, а ні поданими доказами.
Згідно п. 4 Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 15 серпня 2018 року № 219, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.
Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Враховуючи , що причиною залиття стала аварійна ситуація, яка склалася внаслідок прориву приладу центрального опалення у квартирі Відповідача (власника кімнати АДРЕСА_6 ), тому саме Відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду.
Таким чином, залиття квартири Позивача з кімнати комунальної квартири Відповідача сталося з причин неналежного утримання сантехнічного обладнання Відповідачем.
Крім того, представник позивача зазначила, що посилання Відповідача у відзиві про те, що відсутня вина відповідача у аварійній ситуації, також суперечить нормам законодавства, адже власник зобов`язаний утримувати належним чином майно. Неналежне виконання власником квартири АДРЕСА_4 обов`язку з утримання квартири свідчить про наявність його вини у заподіянні шкоди власнику нижче розташованої квартири АДРЕСА_3 внаслідок її залиття.
Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду (що і було встановлено Актом).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», аварія - це пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Згідно п. 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю,- шляхом відшкодування збитків.
Таким чином, всі обов`язкові умови Акту були дотримані, до того ж обов`язок складення Акту покладається не на Позивача, як постраждалу сторону, а на уповноважений орган (балансоутримувача житлового будинку).
Також, Актом обстеження від 12.12.2022 зазначено, що затоплення відбулося внаслідок пориву центрального опалення в комунальній квартирі АДРЕСА_2 площею 7,8 м2, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1 . Тому, Відповідачем по даній справі є саме ОСОБА_1 .
На підставі зазначеного, представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
06.08.2024 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Трет`якової Т.Ю. до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких представник позивача зазначив, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву перераховуючи низку нормативних актів, вибірково підійшов до цитування їх змісту. Зокрема, посилаючись на Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, ним не звернута увага на п. 2, який зазначає, що дія цього Порядку поширюється не на споживачів послуг (мешканців квартир), а на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкового систем теплопостачання, а також на виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання відповідної комунальної послуги. Подібного індивідуального договору ОСОБА_1 не укладав з жодним із вказаних суб`єктів.
Крім того, представником позивача залишені поза увагою п.п. 7 та 8 зазначеного Порядку, змість яких виключає в даному випадку будь-яку провину відповідача та повністю покладає відповідальність на виконавця робіт КП «Харківські теплові мережі», яке не забезпечило огляд, налагодження, регулювання і випробування системи опалення після відключення тепла та перед його включенням, що привело до пориву центрального опалення.
Також представник позивача зазначила, що на думку відповідача, акт обстеження від 12.12.2022, наданий адвокатом Апазіді К.Ю., до суду 11.08.2023 є сфальсифікованим документом, оскільки складений всупереч до Додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, без присутності зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, що є обов`язковою вимогою.
Крім того, в наданому 11.08.2023 Акті обстеження безпідставно зазначено про наявність особистого рахунку, яким нібито приміщення №13 закріплено за ОСОБА_1 В дійсності, такого особового рахунку не існує, він не був наданий суду для огляду з метою визначення його як письмового доказу. Представник відповідача також зазначила, що на противагу доводам адвоката Апазіді К.Ю., щодо наявності особового рахунку приміщення № НОМЕР_1 за ОСОБА_1 в матеріалах справи існує лист директора КП «Жилкомсервіс» від 06.02.2023 про те, що підприємство не має інформації хто саме займає аварійне приміщення, тому наступний акт обстеження від 12.12.2022 є сфабрикованим з метою необґрунтованого притягнення тільки ОСОБА_1 до цивільної відповідальності.
Натомість, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не має відношення до приміщення №13, в якому стався порив центрального опалення, суду надана копія технічного паспорту та копія договору купівлі-продажу житла.
На підставі зазначеного, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, довірила представляти свої інтереси адвокату Апазіді К.Ю.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Апазіді К.Ю., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду, завдану залиттям квартири.
Відповідач ОСОБА_10 та його представник - адвокат Трет`якової Т.Ю в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 36/100 частин п`ятикімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частки квартири від 01.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 808 (а.с. 25-26).
Як зазначає представник позивача та не заперечується відповідачем, 10.12.2022 сталося залиття квартири позивача ОСОБА_2 , в результаті якого, позивачеві завдана матеріальна та моральна шкода.
Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування зазначеної шкоди, позивач посилається на акт обстеження від 12.12.2022 складеного членами комісії начальника дільниці № 64 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_3 , майстром дільниці № 64 КП «Жилкомсервіс» та начальником Т/Р 1 КП «ХТМ» Київської філії, відповідно до якого встановлено, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок пориву приладу центрального опалення з комунальної квартири АДРЕСА_2 , особовий рахунок якої відкрито на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 116), а тому саме ОСОБА_1 повинен відшкодувати завдану шкоду.
Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
У частині першій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків.
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.
Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії.
Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).
З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття її квартири з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження, обсяг робіт для їх усунення, а також підпис потерпілої та винної особи.
Разом з цим, наданий позивачем Акт № б/н від 12.12.2022 року не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідних для усунення наслідків залиття. Не вказано в акті і про присутність під час його складання заінтересованих осіб з боку винної сторони, а також відсутні відомості про відмову представника відповідача від підпису складеного акту.
Отже, наданий позивачкою акт складений в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76.
Зі змісту Акту слідує, що причиною залиття квартири позивача став порив приладу центрального опалення в кімнаті 13, особовий рахунок якої відкрито на ім`я ОСОБА_1 .
При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність в комунальній квартирі АДРЕСА_5 кімнати № 13 та відомостей про те, що кімната АДРЕСА_8 належить відповідачеві ОСОБА_1 .
Натомість, матеріали справи містять відомості лише про те, що квартира АДРЕСА_5 належить: 26/100 ОСОБА_12 , 26/100 ОСОБА_13 , 47/100 ОСОБА_1 , 135/1200 ОСОБА_6 , 27/200 ОСОБА_14 (а.с. 51-52).
Відповідно до ч. 1 ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Таким чином, квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , а тому за відсутності доведеності факту залиття квартири позивача з вини відповідача, відповідальними за заподіяння шкоди мають бути всі власники комунальної квартири, пропорційно до своєї частки у праві власності.
Отже, судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між залиттям квартири та протиправними діями саме відповідача.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять два акти від обстеження від 12.12.2022, які не мають номеру та які різняться за своїм змістом. Згідно одного акту вбачається, що 10.12.22 внаслідок пориву центрального опалення (приладу опалення) в кв. 6 сталося залиття кв. АДРЕСА_1 . Згідно іншого акту вбачається, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок пориву приладу центрального опалення з комунальної квартири АДРЕСА_2 , особовий рахунок якої відкрито на ім`я ОСОБА_1 , але відсутність порядкового номеру в цьому акті, позбавляє можливості визначити, який акт складено останнім за часом.
Отже, дослідивши докази у справі, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 року у справі № 2-1974/11, суд приходить до висновку, що акт № б/н від 12.12.2022 не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 11, 12, 13, 19, 81, 133, 141, 158, 175, 263, 264, 265,435 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,-
Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 44 734,00 гр. та моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гр., завданих залиттям квартири, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 гр. та витрат на правничу допомогу у розмірі 35 175, 00 гр.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: ( АДРЕСА_7 ).

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: ( АДРЕСА_9 ).

Суддя С.Л. Шаренко