МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2024 р. Справа №370/950/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Макарівської селищної ради про визнання права на приватизацію житлового будинку та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (далі-позивачі) звернулися до суду з позовом до Макарівської селищної ради (далі-відповідач) про визнання права на приватизацію житлового будинку та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивачі вказали, що рішенням Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 18 листопада 2009 року за №188-29-V йому, як священослужителю Свято-Покровської парафії с. Забуяння було надано для проживання житловий будинок за АДРЕСА_1 .

В наданому будинку він проживає з 2009 року, а зареєстрований як його наймач з 2019 року.

Крім нього ( ОСОБА_1 ), в будинку проживають та зареєстровані дружина ( ОСОБА_2 ), та діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0.15 га, яка заходиться у їхньому користуванні.

Вважають, що оскільки вони є наймачами житлового будинку, тому він ( ОСОБА_1 ) та члени його сім`ї, які користуються нарівні з ним (наймачем) усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення мають право на приватизацію вищезазначеного житлового будинку.

З цією метою, а саме, з метою отримання дозволу на приватизацію житлового будинку в кінці 2021 року ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області.

Проте, як вбачається з протоколу №01 від 05 січня 2022 року засідання органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді у приватизації житлового будинку йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю ордеру, рішення на підставі якого він набув право найму житлового будинку та документів, що підтверджують невикористання членами його родини житлових чеків для безоплатної приватизації державного житлового фонду.

Відмову органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній ради оформлену протоколом за №01 від 05 січня 2022 року позивачі вважають протиправною, а тому вимушені звернутися з даним позовом до суду.

Тому враховуючи викладене позивачі просили: визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право на приватизації житлового будинку АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вселення в зазначене вище житлове приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Зобов`язати Макарівську селищну раду Бучанського району Київської області району провести дії щодо приватизації на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вселення в зазначене вище житлове приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Ухвалою суду від 17.04.2024 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.06.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечуючи позовні вимоги вказав, що відсутні підстави для визнання за позивачами права на приватизацію житлового будинку АДРЕСА_1 . Макарівська селищна рада правомірно відмовила у приватизації. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи. У вказаній відповіді позивач заперечуючи обставини викладені відповідачем у відзиві, просив позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, які прийняті судом та приєднані до матеріалів справи. У запереченнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з викладених у відзиві підстав.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.09.2024 року.

В подальшому судовий розгляд справи відкладено на 09.10.2024 року.

У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Левочка Я.А. надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог, які просили задовольнити.

Відповідач у відзиві просив розглянути справу у відсутність представника.

Дослідивши письмові матеріалах справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області від 18 листопада 2009 року за №188-29-V надано дозвіл у постійне користування службового будинку, загальною площею 116 кв.м, який розташований по АДРЕСА_1 , без права приватизації, релігійній громаді УПЦ Свято-Покровської парафії с. Забуяння (а.с. 20).

ОСОБА_1 , як священослужитель УПЦ Свято-Покровської парафії с. Забуяння разом з своєю сім`єю дружиною ОСОБА_2 , та дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживає у вказаному будинку та є його наймачем разом з членами сім`ї.

Факт родинних відносин між позивачами підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 43-47).

Так, згідно відмітки у паспорті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та витягу з реєстру територіальної громади від 20.03.2024 року він зареєстрований у вказаному будинку з 27.04.2010 року (а.с. 8-9).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована у вказаному будинку з 28.07.2010 року (а.с. 11).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровані у вказаному будинку з 06.02.2018 року (а.с. 12-16).

Склад сім`ї позивачів також слідує з довідки № 81/16.6-08 від 20.03.2024 року (а.с. 17) та витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.03.2024 року (а.с. 18).

10.02.2022 року за адресою проживання позивачів: АДРЕСА_2 , складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї або домогосподарства, стан житлового приміщення задовільний (а.с. 19).

Протоколом № 01 від 05 січня 2022 року засідання органу приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді у приватизації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на приватизацію вказаного житлового будинку, у зв`язку з невідповідністю наданих документів вимогам пункту 14 Положення про орган приватизації державного житлового фонду при Макарівській селищній раді та пункту 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (не надано копію документа, на підставі якого громадянин набув право найму житлового будинку (ордер, рішенні та інше) та документів, що підтверджують невикористання членами сім`ї ОСОБА_1 житлових чеків на приватизації державного житлового фонду) (а.с. 21-22).

Згідно технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок в АДРЕСА_1 , станом на 09.09.2008 року, до складу домоволодіння входить: житловий будинок (А) загальною площею 116,6 кв.м, житловою 77,0 кв.м, веранда (а), ганок, веранда (а1), гараж (Б), сарай (В), літня кухня (Г), убиральня (Е), погріб (Ж), сарай (З), сарай (К), сарай (Р), колодязь №1, огорожа № 2-11 (а.с. 23-26).

Факт сплати позивачами комунальних послуг в АДРЕСА_2 підтверджується довідками, рахунками, актом звірки (а.с. 27-30).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд керується наступним.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 Житлового Кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

А згідно ст. 64 цього Кодексу члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України одним із конституційних прав є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державною умов, за яких кожний громадянин матиме змогу збудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду, надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Конституції України право людини на житло є загальновизнаним, невідчужуваним, непорушним і рівним для всіх без будь-яких обмежень, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 41 Конституції України - право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (Закон №2482-ХХІІ), приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (Будинків), житлових приміщень у гуртожитках призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.1992 року №2482-ХІІ Рішенням Конституційного Суду №15 р-п/2010 від 10.06.2010 р., кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безкоштовно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз, право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; у власність наймача і кожного члена сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управління підприємств, організацій, установ.

Як встановлено статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 8 цього Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходяться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, втому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути накладено на спеціально створені органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч. 10 ст. 8 цього ж Закону органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовляти мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 17 «Положення про передачу квартир (будинків) у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитках, кімнату в комунальній квартирі, звертаються в органи приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Згідно п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку, кімнати ту комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальній квартирі.

За змістом ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фону» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Перелік підстав для відмови в приватизації квартири (будинку) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно правового висновку Верховного суду України щодо співвідношення факту реєстрації і проживання у житлі, викладених у постанові від 30 січня 2013 року у справі №6-125цс12, який полягає у тому, що відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартири (будинку) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за яким зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, втому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачі мають право на приватизацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вселення в зазначене житлове приміщення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, стягненню з відповідача не підлягають, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 5, 12, 13, 76-81, 83, 95, 141, 265, 268, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , який діє в інтересах: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Макарівської селищної ради про визнання права на приватизацію житлового будинку та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право на приватизації житлового будинку АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вселення в зазначене житлове приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Зобов`язати Макарівську селищну раду Бучанського району Київської області провести дії щодо приватизації на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вселення в зазначене житлове приміщення відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Макарівська селищна рада: 08001, Київська обл., Бучанський р-н, смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30, код ЄДРПОУ 0436218.

Суддя Л.В. Білоцька