Справа №:2-172/2011(1)
Провадження №: 6/755/88/24
У Х В А Л А

"25" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну стягувача його правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ТОВ «Дебт Форс», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить суд: замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 2-172/2011 (1) на правонаступника стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CL-001/233/2008.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що в 15.03.2012 Дніпровський районний суд міста Києва ухвалив рішення по справі № 2- 172/2011(1) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № CL-001/233/2008. 01.03.2019 ухвалою Дніпровський районний суд міста Києва у вказаній цивільній справі замінив сторону виконавчого провадження (стягувача) - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 22.02.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 22-02/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № CL-001/233/2008. 31.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 31 -05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № CL- 001/233/2008.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У відповідності до приписів ч. 3 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи № 2604/3118/2012, приходить наступного.

Так, у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-172/2011(1) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про розірвання кредитного договору та припинення договору застави.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.03.2012 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 48456,47 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 384817 грн. 06 коп., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 386637 (триста вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять сім) грн. 06 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про розірвання кредитного договору та припинення договору застави відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.03.2019 замінено сторону стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому листі № 2-172/2011 (1) (провадження у справі № 2/2604/1415/2012) виданого 05 вересня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 видано дублікат виконавчого листа № 2-172/2011 (1) виданого 05.09.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-172/2011 (1) виданого 05.09.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2023 ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення.

Також, судом встановлено, що 22.02.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір № 22-02/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № CL-001/233/2008.

31.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 31 -05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № CL- 001/233/2008.

Відповідно до додатку № 3 до Договору № 31-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 31.05.2023, ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було відступлено ТОВ «ДЕБТ ФОРС» право вимоги за кредитним договором № CL- 001/233/2008.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як передбачено ч. 1 ст. 433 ЦПК, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Зазначені правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 01.11.2023 ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення.

Згідно ч. 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, апеляційний суд у постанові від 01.11.2023 у даній справі встановив, що «…строк пред`явлення до виконання виконавчого листа на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2012 року закінчився 10 квітня 2016 року до набрання законної сили Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, яким було встановлено нові строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.» та виходив з того, що «… оскільки первісним кредитором (стягувачем у виконавчому провадженні) не було вжито всіх заходів, щоб з розумним інтервалом часу цікавитись виконавчим провадженням у справі за власним позовом, а наведені новим стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал» причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, обумовлені необхідністю у передачі від первісного кредитора новому кредитору оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою, яка включає в себе процедуру звірки за актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, аналіз строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання, не можуть вважатися поважними та непереборними, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа і новому кредитору ТОВ «Вердикт Капітал», якому у вересні 2018 року передано право вимоги від недобросовісного позивача, та відповідно для видачі дублікату виконавчого документа.».

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у судовому рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 766/8646/18 (провадження № 61-2838св21).

Таким чином, вирішуючи заявлені вимоги, у межах розгляду даної заяви, з урахуванням спірних правовідносин сторін, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну стягувача його правонаступником, оскільки заміна стягувача його правонаступником не має дійсної процесуальної мети, зважаючи на те, що не існує підстав для відновлення виконавчого провадження з урахуванням спливу строку пред`явлення виконавчого листа № 2-172/2011 (1) до виконання, про що указував Київський апеляційний суд у постанові від 01.11.2023 та з такими висновками погоджується суд, за відсутності у суду інших обставин, які б надавали змогу суду встановити про інше.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: первісний стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник - ОСОБА_1 , приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну стягувача його правонаступником - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: