Справа № 562/3802/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"26" вересня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача-адвокат Мокрицька Л.Я.,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

представник третіх осіб-адвокат Януль-Сидорчук Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи тим, що отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно він, як спадкоємець, не може у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Відзив на позов відповідач не подавав.

Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року до участі в справі залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як третіх осіб, як не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю, стверджуючи, що фактична відсутність спірного житлового будинку та його розташування на земельній ділянці третіх осіб по АДРЕСА_1 не перешкоджає визнанню за позивачем права власності на майно, яке існувало на час звернення до суду.

Представник відповідача своєї позиції щодо позовних вимог не висловила та просить прийняти рішення на розсуд суду.

Представник третіх осіб вважає позов вважає безпідставним та просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень до чинного Цивільного кодексу України, що набрав чинності з 01 січня 2004 року щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Установлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав 24 вересня 1987 року заповіт, посвідчений секретарем Богдашівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, яким усе майно, де б воно не було і з чого б не складалося на день смерті заповів своєму онукові ОСОБА_1 .

Оскільки спірні правовідносини виникли на час дії Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, то при вирішенні справи суд керується нормами саме цього закону.

Відповідно до положень ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки виконкому Богдашівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області №851 від 09 листопада 1993 року за ОСОБА_5 рахується житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с.Богдашів, який ОСОБА_1 як спадщину прийняв вчасно, здійснив поточний ремонт будинку та проживав у ньому.

За повідомленням Здолбунівської державної нотаріальної контори від 01 листопада 2011 року спадкова справа щодо майна ОСОБА_5 не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.

Належність ОСОБА_5 житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується випискою з погосподарської книги №2 особовий рахунок№ НОМЕР_1 ,його інвентаризаційна вартість відповідно до довідки КП «Здолбунівське міське БТІ» №435 від 04 жовтня 2023 року становить 79278 грн. з урахуванням 20% ПДВ, на праві приватної власності не зареєстрований.

З електронного технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 04 жовтня 2023 року КП «Здолбунівське міське БТІ» містить відомості про житлову площу по будинку АДРЕСА_1 22,3 кв.м. загальною 46,6 кв.м. та жодної прив`язки до сусідніх будинковолодінь, наявності огорожі, колодязя, вбиральні тощо не містить.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інженер КП «Здолбунівське міське БТІ» ОСОБА_6 , який здійснював обміри спірного будинковолодіння, показав, що технічний паспорт виготовлявся на замовлення ОСОБА_1 та останній на місці вказував, які саме споруди належить йому, тому в паспорті відображено лише будинок та прилеглий до нього сарай, указані споруди мають спільний двір із сусіднім домоволодінням.

З паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 13 березня 2000 року Здолбунівським РВ УМВС України в Рівненській області, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , що підтверджується будинковою книгою та дослідженими в суді погосподарськими книгами.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0312 площею 0,2500га та розташоване на ній домоволодіння по АДРЕСА_1 з 25 листопада 2016 року належало ОСОБА_4 на праві приватної власності, яке він набув за договором дарування, укладеним з дарувальником ОСОБА_1 .

10 червня 2020 року ОСОБА_4 частину вказаної земельної ділянки та розташованого на ній домоволодіння по АДРЕСА_1 подарував ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними договорами.

У судовому засіданні установлено та підтверджується позивачем, що житловий будинок з надвірними будівлями, що рахується по погосподарських книгах села Богдашів за адресою - АДРЕСА_1 , був розташований поруч з житловим будинком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на належній останнім земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0312 площею 0,2500га за адресою: АДРЕСА_1 , а тобто на земельній ділянці, що не належить позивачу чи перебуває в його користуванні.

З досліджених судом доказів та наданих учасниками справи фотознімків вбачається, що спірне спадкове майно станом на 23 вересня 2024 року відсутнє та з пояснень позивача було знищено в січні 2024 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.346, ст.349 ЦК України право власності на майно припиняється у раз і його знищення.

За встановлених судом обставин фактичної відсутності (знищення) спірного спадкового майна житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , яке спадкоємцем протягом 30 років з часу відкриття спадщини не було оформлено в установленому законом порядку, покликання позивача лише на записи в погосподарських книгах та електронний технічний паспорт, відомості якого актуальні лише протягом одного року, є помилковими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підстави визнання за позивачем права власності на неіснуюче (повністю знищене) майно в порядку спадкування відсутні, а тому в позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 30 вересня 2024 року.

Суддя: