Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2079/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та поділ спільного сумісного майна, треті особи: Виноградівська державна нотаріальна контора, Королівська селищна рада Берегівського району Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та поділ спільного сумісного майна, треті особи: Виноградівська державна нотаріальна контора, Королівська селищна рада Берегівського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (брат позивача ОСОБА_1 ).

Після його смерті залишилася спадщина частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що у фактичне управління та володіння майном вступила мати померлого ОСОБА_4 , яка проживала у вказаній квартирі до смерті та після його смерті. Спадщину за сином ОСОБА_4 не оформляла, інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (мати позивача), яка залишила заповіт яким все свою майно заповіла позивачці ОСОБА_1 .

Після смерті матері позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України.

Позивачка прийняла спадщину за своєю матір`ю (яка прийняла спадщину за своїм сином, братом Позивачка), однак не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку через те, що частка права власності у спадковій квартирі за померлими не визначена, майно належало співвласникам на праві спільної сумісної власності. Окрім вказаного оригінал правовстановлюючого документу на квартиру втрачено.

А тому позивач звернулася з позовом про встановлення права власності на спадкове майно. Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.58).

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.51).

Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.28).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (брат позивача ОСОБА_1 ) (а.с.26) .

Після його смерті залишилася спадщина частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.29).

ОСОБА_4 , яка проживала у вказаній квартирі до смерті та після його смерті (мати спадкодавця) вступила в фактичне управління та володіння майном. Спадщину за сином ОСОБА_4 не оформляла, інших спадкоємців у ОСОБА_3 не було (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (мати позивача), яка залишила заповіт яким все свою майно заповіла позивачці ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Після смерті матері позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України.

Позивачка прийняла спадщину за своєю матір`ю (яка прийняла спадщину за своїм сином, братом позивача), однак не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку через те, що частка права власності у спадковій квартирі за померлими не визначена, майно належало співвласникам на праві спільної сумісної власності. Окрім вказаного оригінал правовстановлюючого документу на квартиру втрачено.

Згідно спадкової справи №97/2014 єдиним спадкоємцем який прийнято спадщину після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (а.с. 63-70).

Згідно вимог ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя що його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень ст. 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Виділити частку права власності з об`єкта не рухомості, яка належала спадкодавцям в позасудовому порядку не є можливим, одночасно застосування інших способів захисту буде суперечити прецедентній практиці Верховного Суду.

Одночасно поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності припиняє статус майна як спільної сумісної власності та вимагає визначення часток всіх співвласників.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

У п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно є перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку.

Так, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Розподілити спільне сумісне майно:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 10.05.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк