ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 591/1526/23

провадження № 61-4882св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Виконавчий комітет Сумської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни на постанову Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Собини О. І., Криворотенка В. І., Рунова В. Ю.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Сумської міської ради (далі - ВК Сумської міської ради) про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Змінена позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що з 04 травня 2017 року він працював на посаді старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району м. Суми.

29 листопада 2022 року його повідомлено про наступне звільнення, у зв`язку з скороченням посади старшого інспектора відділу яку він обіймав. Розпорядженням міського голови від 23 січня 2023 року № 58-к його звільнено з посади старшого інспектора у зв`язку з скороченням посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) з 30 січня 2023 року.

ОСОБА_1 вважав своє звільнення незаконним з огляду на те, що ВК Сумської міської ради не запропонував йому всі наявні вакантні посади та роботи, які він міг виконувати.

Крім того, вважає, що у даному випадку відбулося фіктивне скорочення посади, яку він обіймав, оскільки фактична чисельність штатних одиниць у відділі не змінилась, замість посади старшого інспектора введено ще одну посаду головного спеціаліста та збільшено оплату праці, оскільки згідно з штатним розписом посадовий оклад головного спеціаліста на 1 100,00 грн більший ніж посадовий оклад старшого інспектора.

У зв`язку з його незаконним звільненням, вважав, що є підстави для стягнення на його користь середнього заробітку за час перебування у вимушеному прогулі та у зв`язку із незаконними діями ВК Сумської міської ради йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 30 000,00 грн.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , змінивши позов, просив суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови від 23 січня 2023 року № 58-к про його звільнення 30 січня 2023 року з посади старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із скороченням посади на підставі пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України;

- поновити його на роботі на посаді старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми;

- стягнути з ВК Сумської міської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2023 року, ухваленого у складі судді Клименко А. Я., позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження міського голови від 23 січня 2023 року № 58-к про звільнення ОСОБА_1 30 січня 2023 року з посади старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із скороченням посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми.

Стягнуто з Виконавчого комітету Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 січня 2023 року до 27 вересня 2023 року в розмірі 92 670,16 грн.

Стягнуто з ВК Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7 000,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що скорочення чисельності штату у відділі ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми фактично не відбулося. Виконавчим комітетом Сумської міської ради у порушення вимоги частини третьої статті 49-2 КЗпП України не було запропоновано позивачу жодної вакантної посади чи іншої роботи, тому розпорядження міського голови від 23 січня 2023 року № 58-к про звільнення позивача є незаконним.

У зв`язку із незаконним звільненням позивача є доведеним те, що негативні емоції і переживання, пов`язані із незаконним звільненням із роботи, призвели до погіршення його стану здоров`я, порушення нормального ритму життя, втрати життєвих зв`язків і стосунків з оточуючими людьми, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації його життя.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, суд врахував глибину та тривалість душевних страждань, ступінь вини установи, що завдала моральну шкоду, істотність вимушених змін у способі життя позивача та інші обставини, які мають вагоме значення.

Короткий зміст постанов суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради задоволено.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що, проаналізувавши долучені до матеріалів справи розпорядження міського голови від 08 листопада 2022 року № 517-к, додатки до цього розпорядження, а також штатні розписи відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми, було встановлено, що мало місце скорочення штату, зокрема посади старшого інспектора відділу, яку обіймав позивач, тобто мали місце зміни в організації виробництва і праці.

У період з моменту попередження позивача про звільнення - 29 листопада 2022 року і до його звільнення - 30 січня 2023 року, у ВК Сумської міської ради та його структурних підрозділах були вакантними посади першого заступника міського голови та заступника міського голови, які відповідно до положень частини першої статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є виборними посадами, на які особа призначається шляхом затвердження відповідною радою та посади начальники відділів, головних спеціалістів, завідувача сектору, державного реєстратора, на які особи призначаються за конкурсом.

У зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування, позивач не міг обіймати посади, що були вакантними у ВК Сумської міської ради та його структурних підрозділах, що не заперечував і сам позивач в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, з огляду на те, що у відділі ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми мало місце скорочення штату, відсутність вакантних посад, які могли бути запропоновані позивачу, наявні підстави вважати, що розпорядження про звільнення позивача видано відповідачем з дотриманням норм чинного трудового законодавства України та підстав для його скасування не вбачається.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними позовними вимогами від визнання незаконним та скасування розпорядженні і поновлення на роботі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У квітні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Юшкевич Є. Ю. через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просила скасувати постанову Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що жодного рішення ВК Сумської міської ради щодо реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення чи перетворення) відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми не приймалося, тому ніякого скорочення не відбулося. Тобто відбулося удаване (фіктивне) скорочення посади, яку обіймав ОСОБА_1 .

Також, судом апеляційної інстанції не враховано того, що одразу після звільнення ОСОБА_1 у відділ ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми було прийнято іншу особу на посаду головного спеціаліста, тобто вакансія була наявна, однак ОСОБА_1 не повідомляли про наявну вакансію при звільненні.

Підставою касаційного оскарження постанови Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема судом застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17 та постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16-ц (провадження № 61-19724св18), від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц (провадження № 61-508св18), від 09 грудня 2021 року у справі № 646/2661/20 (провадження № 61-7496св21), від 26 квітня 2023 року у справі № 456/3843/20 (провадження № 61-2428св22).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2024 року ВК Сумської міської ради подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що посаду, яку обіймав ОСОБА_1 було скорочена, а замість неї додано штатну одиницю головного спеціаліста, ця посада відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачає, що особи, які її обіймають, є посадовими особами органу місцевого самоврядування і на них розповсюджуються обмеження, передбачені статтею 18 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» щодо граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування, який становить 65 років. На час звільнення ОСОБА_1 виповнилося 70 років.

Таким чином, просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін як таку, що ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У квітні 2024 року заявник у встановлений судом строк усунув недоліки касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

У травні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до розпорядження міського голови від 31 грудня 2009 року № 293-к ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми.

Згідно з розпорядженням міського голови від 27 квітня 2012 року № 172-к ОСОБА_1 з 03 травня 2012 року переведено на посаду начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми.

Розпорядженням міського голови від 26 квітня 2017 року № 151-к ОСОБА_1 відповідно до статті 18 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» з 03 травня 2017 року звільнено з посади начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до розпорядження міського голови від 28 квітня 2017 року № 154-к ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми з 04 травня 2017 року, згідно штатного розкладу на 2017 рік, введеного в дію з 04 травня 2017 року.

Розпорядженням міського голови від 08 листопада 2022 року № 517-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 03 жовтня 2016 року № 371-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» внесено зміни до розпорядження міського голови від 03 жовтня 2016 року № 371-к, викладено додаток 1 та додаток 2 до розпорядження у новій редакції, зокрема у додатку 1 до розпорядження від 08 листопада 2022 року № 517-к вказана гранична чисельність відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми в кількості 5 штатних одиниць.

Відповідно до додатку № 2 до цього розпорядження міського голови у відділі ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми передбачені посади: начальника відділу (1 посада), заступника начальника відділу (1 посада), головного спеціаліста (3 посади).

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 отримав попередження про звільнення від 25 листопада 2022 року вих. № 1386/03.02.02-08, відповідно до якого його було повідомлено про те, що посада старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми скорочується і він підлягає звільненню 11 січня 2023 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Згідно з розпорядженням міського голови від 23 січня 2023 року № 58-к ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із скороченням посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, з 30 січня 2023 року.

Відповідно до довідки керуючого справами виконавчого комітету Павлик Ю. А. від 31 березня 2023 року № 442/03.02.02-08, при врученні попередження про звільнення ОСОБА_1 , старшому інспектору відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми, не було запропоновано іншої вакантної посади у зв`язку із відсутністю посади старшого інспектора (інспектора) у ВК Сумської міської ради, як на момент вручення попередження про звільнення, так і до часу його фактичного звільнення - 30 січня 2023 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Є. Ю. не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 400 ЦПК України встановлено межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Так, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

При розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, з його згоди, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 квітня 2021 року у справі № 444/2600/19 (провадження № 61-13999св20), від 22 липня 2021 року у справі № 456/57/20 (провадження № 61-6268св21), від 23 липня 2021 року у справі № 766/12805/19 (провадження № 61-7098св21), від 27 серпня 2021 року у справі № 712/10548/19 (провадження № 61-10299св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 646/2661/20 (провадження № 61-7496св21), від 06 квітня 2023 року у справі № 686/2549/22 (провадження № 61-12734св22) та інших.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, зазначено, що оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Близький за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2011 року у справі № 6-45цс11 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 (провадження № 11-431асі18).

У справі, яка переглядається в касаційному порядку, судом апеляційної інстанції встановлено та не спростовано сторонами і матеріалами справи те, що відповідно до розпорядження міського голови від 08 листопада 2022 року № 517-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 03 жовтня 2016 року № 371-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» внесено зміни до розпорядження міського голови від 03 жовтня 2016 року № 371-к, викладено додаток 1 та додаток 2 до розпорядження у новій редакції, зокрема у додатку 1 до розпорядження від 08 листопада 2022 року № 517-к вказана гранична чисельність відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми в кількості 5 штатних одиниць.

Відповідно до додатку № 2 до цього розпорядження міського голови у відділі ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми передбачені посади: начальника відділу (1 посада), заступника начальника відділу (1 посада), головного спеціаліста (3 посади).

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 отримав попередження про звільнення від 25 листопада 2022 року вих. № 1386/03.02.02-08, відповідно до якого його було повідомлено про те, що посада старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми скорочується і він підлягає звільненню 11 січня 2023 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Згідно з розпорядженням міського голови від 23 січня 2023 року № 58-к ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми у зв`язку із скороченням посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, з 30 січня 2023 року.

Відповідно до довідки керуючого справами виконавчого комітету Павлик Ю. А. від 31 березня 2023 року № 442/03.02.02-08, при врученні попередження про звільнення ОСОБА_1 , старшому інспектору відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми, не було запропоновано іншої вакантної посади у зв`язку із відсутністю посади старшого інспектора (інспектора) у ВК Сумської міської ради, як на момент вручення попередження про звільнення, так і до часу його фактичного звільнення - 30 січня 2023 року.

Згідно з статтею 18 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» граничний вік перебування на службі в органах місцевого самоврядування становить 65 років. Ці обмеження не поширюються на посадових осіб місцевого самоврядування, які обираються або затверджуються на відповідні посади.

Термін перебування на службі в органах місцевого самоврядування може бути продовжено, але не більш як на 5 років за рішенням сільського, селищного, міського голови, голови районної, районної у місті, обласної ради. Рішення про продовження строку перебування на службі в органах місцевого самоврядування приймається головою відповідної ради щороку, але не більш як до досягнення посадовою особою місцевого самоврядування 70-річного віку.

Після досягнення граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування посадові особи місцевого самоврядування за рішенням відповідного голови можуть бути залишені на посадах радників чи консультантів (патронатна служба), якщо такі посади передбачені штатним розписом, на умовах строкового трудового договору.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день розпорядження міського голови від 08 листопада 2022 року № 517-к «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 03 жовтня 2016 року № 371-к «Про затвердження граничної чисельності та штатів апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» позивач досяг 70-річного віку, тобто не міг перебувати на службі в органах місцевого самоврядування на посадах державної служби.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в період з моменту попередження позивача про звільнення - 29 листопада 2022 року і до його звільнення - 30 січня 2023 року, у ВК Сумської міської ради та його структурних підрозділах були вакантними посади першого заступника міського голови та заступника міського голови, які відповідно до положень частини першої статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є виборними посадами, на які особа призначається шляхом затвердження відповідною радою та посади начальники відділів, головних спеціалістів, завідувача сектору, державного реєстратора, на які особи призначаються за конкурсом.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про те, що посаду старшого інспектора відділу ведення Державного реєстру виборців Ковпаківського району міста Суми, яку обіймав ОСОБА_1 , було скорочено, замість неї ведено посаду головного спеціаліста, тобто мали місце зміни в організації виробництва і праці ВК Сумської міської ради.

У зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не міг обіймати посади, що були вакантними у ВК Сумської міської ради та його структурних підрозділах.

Отже, суд апеляційної інстанції дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, не суперечить висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання в касаційній скарзі.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни залишити без задоволення.

Постанову Сумського апеляційного суду від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник