ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/667/23 Номер провадження 22-ц/814/1329/24Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі: Буйновій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Павелка Руслана Сергійовича на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року провадження у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - закрито.

З вказаною ухвалою не погодився представник ОСОБА_1 - адвокат Павелко Р.С. подавши на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 20 серпня 2023 року, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства України і підлягає скасуванню.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що місцевий суд безпідставно закрив провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову, оскільки матеріали справи не містять будь-яких заяв позивача про відмову від позову.

Окрім того зазначив, що позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, що не є тотожним із заявою про відмову від позову. Вказаними діями суд першої інстанції вийшов за межі судового розгляду, що є порушенням норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. На момент розгляду справи сторони по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання сторони не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що із наявної заяви позивача про залишення позову без розгляду, поданої після закриття підготовчого провадження, вбачається, що позивач не підтримує позову, а тому наявні підстави вважати, що позивач відмовився від позову.

Із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, зважаючи на наступне.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства закріплений у статті 13 ЦПК України.

Так, зокрема, частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1, 3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справі або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 5 ст. 206 ЦПК України визначено, що суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з п.4 ч.1ст.255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч.2 ст. 256 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 12.07.2023 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про залишення позову без розгляду( а.с.66). Вказана заява була подана після закінчення підготовчого провадження.

Натомість будь-яких заяв позивача про відмову від позову матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, суд першої дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі з підстав передбачених ч. 4 ст. 255 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції позбавив процесуального права позивача ОСОБА_2 повторно звернутись до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував норму ч.4 ст.255 ЦПК України та закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павелка Руслана Сергійовича, задовольнити частково.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року- скасувати, цивільну справу №548/667/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - направити до Хорольського районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду виготовлено 19 лютого 2024 року.

Головуючий суддя : ____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.А. Гальонкін _________________О.Ю. Кузнєцова