Справа № 683/1879/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1879/24, 2/683/873/2024 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року позивачі звернулись в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 є майном колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були: ОСОБА_3 голова двору, його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 члени двору, а тому спірне будинковолодіння було їх спільною сумісною власністю і кожен з них мав рівну частку у ньому по 1/3 частині. Однак, право власності на вказаний житловий будинок було оформлено на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_3 , про що 13 червня 1989 року йому видано свідоцтво про право власності на житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_2 та оформив частину спадкового майна. До складу спадщини увійшла також 1/3 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке ОСОБА_4 набула, як член майна колгоспного двору. Оскільки ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, тому він набув право на належну їй 1/3 частину спірного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким належне йому домоволодіння по АДРЕСА_1 заповів своїм синам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тому до них перейшло в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право на належну йому, як члену майна колгоспного двору, 1/3 частину зазначеного будинковолодіння в рівних частках кожному, тобто по 1/6 частині.

При зверненні до нотаріуса з питань оформлення спадщини, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через те, що житловий будинок відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», а свідоцтво про право власності на цей будинок видано лише на ім`я ОСОБА_3 , який був не єдиним членом майна цього колгоспного двору.

Оскільки вказані обставини є перешкодою в оформленні їх прав на спадкове майно, тому позивачі звернулись за захистом своїх прав до суду і просять визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, за ОСОБА_2 право власності на 5/6 його частини, за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтримують позовні вимоги у повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , побудований у 1976 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір.

13 червня 1989 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та зазначено, що він належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Цього ж дня право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ в реєстровій книзі №1 під реєстровим №23.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки №1 с. Вишнопіль, наданої Вишнопільським старостинським округом Староостропільської сільської ради за №4-92 від 11 квітня 2024 року, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року головою цього колгоспного двору був ОСОБА_3 , а членами колгоспного двору являлись його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 .

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині (1 : 3 = 1/3).

Отже, частка ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , як членів майна колгоспного двору, у спірному будинковолодінні становила по 1/3 частині.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

14 січня 2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на землю серії ХМ №013608 заповіла ОСОБА_2 .

Однак, вказаним заповітом не охоплена належна ОСОБА_4 1/3 частка у спірному будинковолодінні, а тому вона підлягає спадкуванню за законом.

Згідно довідки виконкому Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №1155 від 06 листопада 2018 року ОСОБА_4 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 .

27 жовтня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №784/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а 15 січня 2019 року державним нотаріусом на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_3 , який був чоловіком спадкодавиці, а також її син ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли, оскільки на день відкриття спадщини разом із спадкодавицею не проживали і у визначений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавали.

Отже, ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцем першої черги за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, а тому він в порядку спадкування набув право власності на належну ОСОБА_4 1/3 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3

19 грудня 2018 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок по АДРЕСА_1 заповів у рівних частках своїм синам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки Вишнопільського старостинського округу Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №4-91 від 08 квітня 2024 року на день своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_1

25 лютого 2023 року за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття спадщини Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №81/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла 1/3 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яку він набув за життя як член майна колгоспного двору.

05 червня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено позивачам в оформленні спадщини на вищезазначене будинковолодіння через те, що зі змісту свідоцтва про право власності на житловий будинок вбачається, що житловий будинок є майном колгоспного двору, яке належить усім членам колгоспного двору, а не лише ОСОБА_3 , який був головою цього двору.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 , тому вони набули право власності на належну померлому 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння відповідно до умов заповіту у рівних частках, тобто кожен по 1/6 частині (1/3 : 2 = 1/6).

Таким чином, ОСОБА_2 у спірному будинковолодінні належить 5/6 частини (1/3 як члену майна колгоспного двору + 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 + 1/6 частина в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 ), а ОСОБА_1 належить 1/6 його частина, яку він набув в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 5/6 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_1 право власності на 1/6 його частину.

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати слід віднести на рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його

проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: вул. Центральна,2/14 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, 31146, .

Текст рішення складено 26 вересня 2024 року

Суддя: