Справа № 650/5095/24
провадження № 2-о/650/183/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадження

05 листопада 2024 року селище Велика Олександрівка

Суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О. розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої звернулася адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2024 року до суду надійшла вищевказана заява в якій заявник просить встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Остервік, отримала німецьке громадянство (громадянство ОСОБА_5 ) шляхом прийняття громадянства 13.05.1944 року.

В обґрунтування висунутих вимог представник заявниці зазначила, що баба заявниці, ОСОБА_3 , 1922 року народження, була німкенею і мала при народженні прізвище « ОСОБА_6 ». Під час депортації вона взяла прізвище « ОСОБА_7 » з метою приховування своєї національності від радянської влади, і це прізвище закріпилося за нею. Представник заявила, що факт зміни прізвища обумовлений вимушеними обставинами, підтвердженими рядом документів, серед яких свідоцтва про народження, шлюб та смерть родичів заявниці, архівна довідка, а також виписка зі свідоцтва про прийняття громадянства на ім`я ОСОБА_8 , де зазначено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Остервік і отримала громадянство ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник заявниці підкреслила, що, незважаючи на відсутність у Державному архіві Запорізької області записів цивільного стану за 1922 рік, інші документи підтверджують родинний зв`язок між заявницею та ОСОБА_9 . Зокрема, свідоцтва про народження та шлюб матері заявниці засвідчують, що ОСОБА_10 є бабою заявниці. Додатково надано документи, які підтверджують, що ОСОБА_10 , під дівочим прізвищем « ОСОБА_6 », працювала у лісовому господарстві після повернення з депортації.

Враховуючи наведені обставини, представник заявниці вказує на необхідність встановлення вказаного юридичного факту для підтвердження німецького походження баби заявниці, що є підставою для заявниці звернутися для оформлення громадянства Федеративної Республіки Німеччина.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суд встановив такі обставини.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

В абзаці 2 пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» містяться роз`яснення про те, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Частиною 3 статті 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту поданої представником заяви вбачається, що вона фактично просить суд встановити факт тотожності особи, а саме, що ОСОБА_3 , зазначена в документах як баба заявниці, є тією самою особою, що значиться під іменем ОСОБА_8 у свідоцтві про народження та в документі про набуття німецького громадянства.

Однак така вимога стосується встановлення тотожності особи, що, згідно з чинним законодавством, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до статті 315 ЦПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, суд не має повноважень встановлювати факт тотожності особи, оскільки такі питання мають вирішуватись органом, що видав відповідні документи.

З огляду на викладене, а також враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Поряд з цим, суд зазначає, що дата вирішення питання щодо відкриття провадження у справі обумовлена надмірним судовим навантаженням у Великоолександрівському районному суді Херсонської області, пов`язаним із кількістю працюючих суддів та визначеною територіальною підсудністю судових справ: Бериславського районного суду Херсонської області, Високопільського районного суду Херсонської області, Іванівського районного суду Херсонської області, Скадовського районного суду Херсонської області, Каланчацького районного суду Херсонської області, Чаплинського районного суду Херсонської області Великоолександрівському районному суду Херсонської області.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положеннями ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої звернулася адвокат Ковальчук Ірина Миколаївна, заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: О.О. Сікора