Справа № 296/1713/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суж м. Житомира в складі: головуючого судді Шкирі В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кормушина Владислава Олександровича до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кормушин Владислав Олександрович звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 222932,00 грн за період з 29.03.2018 по 28.03.2023.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що сторони з21 листопада 2009 року перебували у шлюбв від якого мають двох дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано, діти запишись проживати із матір`ю. З ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь дітей. В частині аліментів до примусового виконання рішення не було пред`явлено.

07 червня 2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я було посвідчено договір між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на дітей, згідно з яким ОСОБА_2 зобов`язувався сплачувати на утримання дітей, які проживають з матір`ю, аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. на кожну дитину до 29-го числа щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

01 липня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я було вчинено виконавчий напис згідно з яким було запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 23 600 грн. 00 коп. до відділу державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення.

Представник позивача просить стягнути на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, за період часу з 29.03.2018 року по 28.03.2023 року (початок сплати аліментів відповідачем) року включно.

27.02.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кормушин В.О. в судове засідання 21.05.2024 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач та його представник 21.05.2024 не з`явилися, представник відповідача-адвокат Колупаєв В.В. надав заяву про розгляд справи без їх участі, також просить суд зменшити або звільнити відповідача від сплати пені оскільки відповідач перебуває в лавах ЗСУ.

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009, під час якого народилося двоє дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьком дітей записаний ОСОБА_2 (а.с.13-14)

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано крім того, судом постановлено:

- стягувати з ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 07.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

-стягувати з ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 07.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 15-16).

07 червня 2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я було посвідчено договір між сторонами про сплату аліментів на дітей, згідно з яким ОСОБА_2 зобов`язувався сплачувати на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які проживають з матір`ю, аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. на кожну дитину до 29-го числа щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Сторони також погодили, в п.3.1 Договору, що в разі невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за цим договором, ОСОБА_1 може стягнути аліменти на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також п.3.2 Договору погоджено, що у разі несвоєчасного виконання умов договору та виниркнення заборгованості по аліментам з вини ОСОБА_2 останній сплачує пеню в розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочки (а.с. 17).

01 липня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 6979, згідно з яким було запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_2 заборгованність по аліментам на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за період з 29 березня 2018 року по 28 березня 2023 року на підставі договору між батьками про сплату аліментів посвідченого нотаріусом Сєтак В.Я. 07 червня 2018 року за №5296 що складає 23600,00 грн. до відділу державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення (а.с. 18).

07.07.2023 відкрито виконавче провадження № 72176476 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 23600,00 грн на підставі виконавчого напису 6979 виданого 01.07.2023

02.08.2023 Богунський відділ ДВС у м.Житомирі повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для перерахунку боргу по аліментах (а.с.21)

Таким чином суд встановив, що між сторонами, які мають двох неповнолітніх дітей існує спір, з приводу утримання дітей, що регулюється нормами СК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 28.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц:

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом встановлено, що розриваючи щлюб між сторнами в 2015 році, суд постановив стягувати з батька дітей аліменти у твердій грошовій сумі - по 500,00 грнна кожну дитину щомісячно і до до досягнення дітьми повноліття.

Разом з тим, маючи рішення суду про стягнення аліментів відповідач не скористався правом пред`явити його до виконання та 07 червня 2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я було посвідчено договір між сторонами про сплату аліментів на дітей, згідно з яким ОСОБА_2 зобов`язувався сплачувати на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які проживають з матір`ю, аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. 00 коп. на кожну дитину до 29-го числа щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Сторони також погодили, в п.3.1 Договору, що в разі невиконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за цим договором, ОСОБА_1 може стягнути аліменти на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також п.3.2 Договору погоджено, що у разі несвоєчасного виконання умов договору та виниркнення заборгованості по аліментам з вини ОСОБА_2 останній сплачує пеню в розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочки (а.с. 17).

01 липня 2023 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 6979, згідно з яким було запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_2 заборгованність по аліментам на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за період з 29 березня 2018 року по 28 березня 2023 року на підставі договору між батьками про сплату аліментів посвідченого нотаріусом Сєтак В.Я. 07 червня 2018 року за №5296 що складає 23600,00 грн. до відділу державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення (а.с. 18).

07.07.2023 відкрито виконавче провадження № 72176476 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 23600,00 грн на підставі виконавчого напису 6979 виданого 01.07.2023.

За змістом ч. 4 ст. 15 СК України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає, оскільки це може свідчити про надання переваг одній зі сторін.

В справі відсутні будь-які не розглянуті судом клопотання, в тому числі і про витребовування доказів.

Станом на день розгляду справи, суду не надано доказів того, що виконавче провадження № 72176476 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 23600,00 грн на підставі виконавчого напису 6979 виданого 01.07.2023 закінчено у зв`язку з повним його виконанням.

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного представником позивача, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, нарахований за період з 29.03.2018 року по 28.03.2023 року, становить 222 932 грн., такий розрахунок суд вважає правильним.

Представник позивача просить зменшити стягнення пені або взагалі звільнити відповідача від стягнення пені посилаючись на те, що той несе службу в ЗСУ про що свідчить довідка (а.с.41) .

Суд вважає, за необхідне відмовити у задоволенні такого клопотання оскільки воно необгрунтоване. Сам факт перебування відповідача на службі у ЗСУ не надає йому права не сплачувати аліменти чи право на зменшення пені чи звільнення від її сплати при несплаті аліментів. Єдиною підставою для відмови у стягненні пені є доведення відповідачем, що несплата аліментів відбулася не з його вини.

Відповідачем чи його представником не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання за договором між батьками про сплату аліментів на дітей від 07.06.2018 року та він є невинуватим у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, отже позивач має право на стягнення з відповідача пені, як те передбачено п.3.2 Договору.

Проте, оскільки відсутні докази відсутності заборгованості з виконання виконавчого напису 6979 виданого 01.07.2023, суд вважає, що стягнення пені має обмежуватися розміром заборгованості за аліментами в цілому, як те передбачено ч.1 ст.196 СК України, в даному конкретному випадку - 23600,00 грн.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач мав сплатити при зверненні до суду 2229,32 грн судового збору, тобто 1%, як те передбачено пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", проте він звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 цього ж Закону, отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 236,00 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог)

раховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кормушина Владислава Олександровича до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітнй: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 29.03.2018 по 28.03.2023 в сумі 23600 (двадцять три тисячі шістсот ) гривень 00 копійок.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 236 (двісті тридцять шість) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.06.2024 року

Cуддя В. М. Шкиря