Провадження № 2/183/739/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Гімназія № 14 міста Новомосковськ, Управління освіти Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який того ж місяця уточнила щодо складу сторін, пред`явивши позовні вимоги до фізичної особи ОСОБА_2 , у якому просила визнати дії ОСОБА_2 щодо переведення дитини в інший учбовий заклад без відома та дозволу другого з батьків дитини/дітей протиправними; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що 25 серпня 2022 року їй від інспектора зі Служби у справах дітей Новомосковської міської ради стало відомо, що особова справа ОСОБА_3 в гімназії № 14 м. Новомосковська відсутня. На її звернення вона не отримала пояснень, як так сталося, що документ видано директором гімназії № 14 без відома відповідального з батьків, тобто матері, враховуючи, що адміністрації гімназії № 14 було достовірно відомо, що батьки дітей розлучені і діти залишилися проживати з матір`ю, крім того, є зареєстрованими на території міста Новомосковськ Дніпропетровської області. Згодом позивач отримав лист-відповідь від Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, відповідь в якому відноситься до інструкції щодо зарахування до школи, але саме переведення помилково трактують аналогічно до зарахування. Позивач ОСОБА_1 посилається на відсутність її згоди на видачу особової справи директором гімназії № 14 м. Новомосковська ОСОБА_2 та відсутність підстав без відома одного з батьків дитини видати наказ перевести дитину в інший заклад іншого міста. 31 серпня 2022 року директор школи № 63 м. Дніпро особову справу дитини позивача повернула як таку, що потрапила до неї неправомірним шляхом. 05 вересня директор гімназії № 14 без відома позивача та згоди видав наказ про переведення її вже двох дітей до іншого навчального закладу знову ж таки за заявою лише одного з батьків в іншу місцевість. ОСОБА_1 вважає дії директора гімназії ОСОБА_2 протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України, що порушило права людини, права та інтереси дитини/дітей, захист персональних даних дітей та матері дитини, а також вважає дії директора гімназії № 14 м. Новомосковська протиправними та такими, що нанесли їй значну моральну шкоду, у зв`язку з чим вона звернулась з цим позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись з позовом подав відзив на позовну заяву, у якому просив у її задоволенні відмовити, вважаючи її необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Від третіх осіб Виконавчого комітету Новомосковської міської ради та Управління освіти Виконавчого комітету Новомосковської міської ради надійшли письмові пояснення, у яких треті особи просили у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначені письмові пояснення подані у встановлений судом строк з огляду на дату отримання копії уточненого позову, який поданий до суду у паперовій формі.

Позивачем подані заперечення на письмові пояснення, обґрунтовуючи позицію, викладену в позові.

Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року позов залишався без руху.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Фактичні обставини справи, установлені судом.

Позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьком є ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 16, 17).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2021 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірваний (а.с. 20-21).

Відповідно до особової справи № Н-399 здобувача освіти КЗО СЗШ 63 ДМР м. Дніпро ОСОБА_4 , останній зарахований до 1 класу «Б» 06 вересня 2022 року КЗО СЗШ 63 ДМР м. Дніпро (а.с. 23-29).

Згідно з особовою справою № Н-403 ОСОБА_3 , останній зарахований до 2 класу 10 січня 2022 року у Гімназію № 14 м. Новомосковська, вибув 20 липня 2022 року до середньої загальноосвітньої школи № 63, у зв`язку зі зміною місця проживання; зарахований до 3 класу 04 липня 2022 року у КЗО «Середня загальноосвітня школа № 63» ДМР м. Дніпра, вибув 30 серпня 2022 року до СЗШ № 14 м. Новомосковська, у зв`язку зі зміною місця навчання; зарахований до 3 класу 31 серпня 2022 року у гімназію № 14 м. Новомосковська, вибув 05 вересня 2022 року до СЗШ № 63 м. Дніпро (а.с. 30-37).

За повідомленням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради вих.ЗВГ № 885/0/12-22 від 06 вересня 2022 року у відповідь на звернення ОСОБА_1 на гарячу лінію голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 25 серпня 2022 року № НА-14464098/Д1 щодо неправомірних дій директора Гімназії № 14, а саме безпідставної видачі документів для переведення дитини до іншого закладу освіти, батько дитини надав до гімназії № 14 міста Новомосковська заяву про переведення сина та письмове підтвердження від Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 63» Дніпровської міської ради про можливість зарахування ОСОБА_3 . Відтак у директора гімназії № 14 міста Новомосковська були відсутні законні підстави для відмови видачі батькові документів та відрахування учня. Директором Гімназії № 14 під час видачі документів та відрахування учня не було допущено жодних порушень чинного законодавства України (а.с. 39-40).

Норми права, застосовані судом, і мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 1-4 розділу ІІІ Порядку зарахування, відрахування та переведення учнів до державних та комунальних закладів освіти для здобуття повної загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 16 квітня 2018 року № 367, для переведення учня з одного закладу освіти до іншого учень чи один з його батьків (для учнів, які не досягли повноліття) має звернутися до обраного ним закладу освіти щодо можливості зарахування з відповідним письмовим зверненням (запитом) в довільній формі, у тому числі шляхом надсилання його сканованої копії електронною поштою. Керівник закладу освіти упродовж п`яти робочих днів з дати надходження такого звернення (запиту) має надати заявнику письмову відповідь (у тому числі шляхом надсилання її сканованої копії на електронну пошту заявника) про наявність чи відсутність вільних місць у певному класі та можливість чи неможливість зарахування учня до цього класу. У письмовому підтвердженні можливості зарахування дитини має бути зазначений кінцевий термін для подання заяви про переведення та особової справи учня. До закладу освіти, з якого переводиться учень, подаються: заява про переведення одного з батьків учня (для учнів, які не досягли повноліття) або учня; письмове підтвердження або його сканована копія з іншого закладу освіти про можливість зарахування до нього відповідного учня. Упродовж одного робочого дня з дня отримання відповідних документів керівник закладу освіти зобов`язаний видати наказ про відрахування учня для переведення до іншого закладу освіти та видати особову справу учня. Упродовж п`яти робочих днів з дня отримання від закладу освіти зазначених документів учень чи один із його батьків (для учнів, які не досягли повноліття) має подати до закладу освіти, до якого переводиться учень: заяву про зарахування; особову справу учня. У такому випадку наказ про зарахування учня до закладу освіти має бути виданий упродовж одного робочого дня з дня отримання документів, визначених цим пунктом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 , зокрема, просила визнати дії ОСОБА_2 щодо переведення дитини в інший учбовий заклад без відома та дозволу другого з батьків дитини/дітей протиправними.

У той же час, наданими сторонами доказами не підтверджується і судом не установлено, що ОСОБА_2 вчинялися будь-які дії щодо переведення дитини/дітей позивача в інший учбовий заклад. Наданими письмовими доказами підтверджується лише видання директором Немиришиним П. І. наказу про відрахування учня ОСОБА_3 з гімназії № 14 м. Новомосковська, який не є предметом розгляду у цій справі.

Таким чином, надаючи правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, про недоведеність позивачем факту переведення дитини позивача в інший учбовий заклад, а тому і відсутня можливість надання судом оцінки правомірності дії ОСОБА_2 з цього приводу. При цьому позовні вимоги про визнання наказу/наказів про відрахування учня позивачем не заявлялись, копія такого наказу суду не надана, як і заява батька дитини.

Одночасно, з огляду на положення п. 1-4 розділу ІІІ Порядку зарахування, відрахування та переведення учнів до державних та комунальних закладів освіти для здобуття повної загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 16 квітня 2018 року № 367, суд приходить до висновку про те, що видача документів учня і видання наказу про відрахування учня з навчального закладу можливе за заявою лише одного з батьків.

Вирішення цієї цивільної справи та ухвалення у ній відповідного законного й обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Усі ці складові могли бути з`ясовані лише у процесі доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено, як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставин.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивач, у разі наявності труднощів щодо витребування доказів у справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Так, позивачем було подано єдине клопотання про витребування доказів «клопотання про витребування ідентифікаційного коду відповідача». Інших клопотань позивачем під час розгляду цієї справи заявлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи, письмових доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дають об`єктивні підстави вважати, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій ОСОБА_2 щодо переведення дитини в інший учбовий заклад без відома та дозволу другого з батьків дитини/дітей протиправними задоволенню не підлягають.

У зв?язку з тим, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання дій ОСОБА_2 протиправними, вона також не підлягає задоволенню.

Судові витрати віднести на рахунок сторін, що їх понесли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок сторін, що їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ;

-Гімназія № 14 міста Новомосковськ, , 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Юрченка, буд. 24;

-Управління освіти Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, , 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 39;

-Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, , 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, буд. 14.

Рішення суду складено та підписано 19 лютого 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна