ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6027/24 Справа № 183/1001/24 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2024 року про зупинення провадження в цивільній справі номер 183/1001/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 7880,00 доларів США.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2024 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу зупинено до припинення воєнного стану в Україні або припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2024 року у справі №183/1001/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області при розгляді клопотання відповідача не взято до уваги той факт, що відповідач проходить службу в місті Новомосковськ на посаді водія-моториста відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів взводу обслуговування та ремонту автомобільної техніки, тобто не виконує бойові завдання на передовій і може бути самостійно присутній в судових засіданнях.

Крім того, відповідачем самостійно подано суду клопотання про зупинення провадження по справі, але для з`ясування своєї позиці не подано відзив на позовну заяву.

Відповідач має можливість участі у судових засіданнях шляхом листування з використанням відеоконференцзв`язку або через представника.

Позовна заява подана до суду 31.01.2024 року, мобілізований відповідач 14.02.2024 року.

Від адвоката Волок Ю.В., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , надійшов відзив

на апеляційну скаргу. Проте, зазначений відзив не може бути прийнятий апеляційним судом до уваги, оскільки адвокатом Волок Ю.В. до відзиву не додано ордер на підтвердження її повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 у Дніпровському апеляційному суді (ст. 60, 62 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що у січні 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 2-5).

01 березня 2024 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 23-23зв).

08 квітня 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з посиланням на те, що він перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, що підтверджується довідкою №138 від 22.02.2024 року, Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №62 від 14.02.2024 року, тому він не має змоги прийняти участь при розгляді цієї справи, отже за п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК просив суд зупинити провадження у справі (а.с. 27-29).

З довідки №138 від 14 лютого 2024 року, виданої Командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 14 лютого 2024 року по теперішній час (а.с. 30).

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №62 від 14.02.2024 року єфрейтора ОСОБА_2 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, з 14 лютого 2024 року зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з 15 лютого 2024 року, та останнього вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 31).

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості клопотання відповідача про зупинення провадження у зв`язку з перебуванням останнього на військовій службі.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі висновки зазначені у постанові Касаційного цивільного Суду Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі №456/2541/19.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ч. 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 29.08.2022 року у справі №461/5209/19 дійшов висновку, що для зупинення провадження у справі з підстав передбачених п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, беруть участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з частиною 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №62 від 14.02.2024 року єфрейтора ОСОБА_2 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду водія-моториста відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів взводу обслуговування та ремонту автомобільної техніки ремонтно-технічної роти, ВОС 790037Т/269.

Відповідно до довідки №138 від 14 лютого 2024 року, виданої Командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 , ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 14 лютого 2024 року по теперішній час.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд вважає, що вказані вище письмові докази підтверджують перебування ОСОБА_2 на військовій службі у військовій частині з 14.02.2024 року, проте не підтверджують перебування ОСОБА_2 у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконання вказаною частиною бойових завдань у зоні бойових дій, тощо, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу про зупинення провадження у справі без належного врахування обставин, що мають значення для справи та неправильно застосував положення процесуального законодавства України.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з направленням справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2024 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: