Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/780/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.05.2024смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Кривенко О.В.,
за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприєства Веселий роздол про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення,
Після закінчення строку договору оренди позивач ОСОБА_1 повідомив орендаря ПП Весели Роздол, що переукладати договір оренди наміру не має. Після звільнення земельної ділянки від врожаю просив його повернути. В порядку ст. 33 ЗУ 'Про оренду землі' відповідач за місяць до закінчення строку дії договору оренди з метою поновлення його на новий строк не звертався, додаткову угоду не направляв.
Однак, позивачу стало відомо, що 26.06.2023 року ніби-то між ОСОБА_1 та ПП Веселий Роздолстроком на 7 років був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.06.2023 р. індексивний номер 68250912.
Позивач вказує що договорів оренди з відповідачем не підписував, волевиявлення на його укладення не виявляв, тому реєстрація договору оренди без підпису виконаного позивачем порушує право власника земельних ділянок і таке право підлягає захисту в судовому порядку.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Представник позивача адвокат Сотська С.О. направила письмові пояснення, в яких зазначила, що позивач ОСОБА_1 повторного договору з відповідачем ще на 7 років не укладав і наміру такого не мав, умов договору не погоджував, просив про повернення земельної ділянкию Ненадання відповідачем оригіналу оригіналу договору для проведення судової почеркознавчої експертизи вважає способом ухилення відповідача від її проведення.
Представник відповідача ПП Веселий Роздол в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, за офіційною адресою реєстрації, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою суду від 07 серпня 2023 року по даній справі відкрито провадження, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
07.09.2023 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судово-почеркознавчої екпертизи.
Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року закрито підготовче засідання по справі, призначено справу до розгляду
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.
З дослідженої копії договору оренди від 28 листопада 2011 року встановлено, що ОСОБА_1 передав в оренду ПП Веселий Роздол земельну ділянку загальною площею 7,50 га, строком на 10 (десять) років.Згідно п. 8 Договору оренди, орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору,повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Ухвалою від 04 жовтня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сотської С.О. було задоволено та витребувано у ПП «Веселий Роздол» оригінал договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р., оскільки позивач ставить питання про те що підпис в договорі оренди земельної ділянки від 26.06.2023 року він не ставив та заявив клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.
На виконання ухвали суду , відповідач ПП «Веселий Роздол» оригінал договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р. оригінал акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р., відомості про виплату орендної плати - не надав.
Відповідач ПП 'Веселий Роздол' на адресу суду направив лист в якому зазначив, що в матеріалах реєстраційнох справи в екземплярі ПП 'Веселий Роздол' відсутній оригінал договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 року, є лише ксерокопії таких документів. На даний час проводиться робота по встановленю місця знаходження оригіналу та визначення відповідальних осіб підприємства чи третіх осіб, дії яких призвели до втрати оригіналів.
На адресу відповідача повторно направлялась ухвала про витребування доказів від 27.03.2024 року, а саме оригіналу договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р.; оригіналу акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р.
Згідно із частиною першою статті 202ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад,від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Частиною третьою статті 203ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Згідно із частиною першою статті 627ЦК України і відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди(частина перша статті 638 ЦК України).
За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірному договорі) договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строку, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
У разі якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).
Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.
Разом з тим, статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Зазначена норма виключає можливість укладення спірних договорів шляхом вчинення конклюдентних дій.
Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).
В ч. 4 ст. 124 ЗК України зазначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Згідно вимог ч.1, 6 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).
Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпорядження своїм майном за власною волею.
Відповідно до ч. 2ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, якщо встановлено, що волевиявлення власника земельної ділянки, на укладення договору оренди такої, було відсутнє, право власника земельної ділянки підлягає захисту шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та її повернення власнику.
Згідно положень ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 10 ст.84 ЦПК України передбачено що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Положеннями статті 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Відповідно до пункту 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, та пункту 1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених цим же наказом Міністерства юстиції України, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, а не їх копії.
Не надавши оригіналу договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р., акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 26.06.2023 р., на виконання ухвали суду - відповідач фактично ухилився від проведення експертизи, висновки якої мають вирішальне значення у даній справі, оскільки вона призначається саме для вирішення питання, чи виконаний підпис від імені позивача саме ним.
Зазначена відповідачем причина неможливості подання витребуваних судом документівне можна визнати поважною.
У постанові від 17 липня 2018 року у справі № 915/1145/17 сформульовано висновок про те, що у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачемтакож залишити позов без розгляду.
У справі № 920/330/18 Верховний Суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не спростовано твердження позивача про те, що оспорюваний правочин не було укладено 01 квітня 2018 року, як і не доведено обставин його укладення,оскільки для проведення технічної експертизи документа необхідний його оригінал, який на вимогу суду відповідачем не наданий.
Відповідач ПП 'Веселий Роздол' не спростував доводи позивача про відсутність його волевиявлення на укладання спірного договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідач ухилився від надання на вимогу суду оригіналу спірного договору для проведення судової почеркознавчої експертизи.
Наведене узгоджується з правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 547/727/20-ц. та з првовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.02.2020 року, справа № 2/2218/3845/11.
Згідно ст.264 ЦПК України суд повинен при ухваленні рішення вирішити питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Враховуючи положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 копійок.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до приватного підприєства Веселий роздол про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст заочного рішення складено 31.05.2024 року
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області О. В. Кривенко