Справа № 174/1017/24
п/с № 2/174/376/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ Дніпропетровської області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа - Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами»», третя особа - Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що роботодавцем позивача філією «ВГМК» АТ «ОГХК» було отримано від Верхньодніпровського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача від 27.06.2024 року в рамках виконавчого провадження № 68441681.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис № 17983, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь відповідача заборгованість у розмірі 12 689,33 грн. за кредитним договором № SAMDN6011 від 18.12.2013 року укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , право вимоги за яким відповідач набув на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року укладеного з АТ КБ «Приватбанк». В рамках виконавчого провадження було вжито заходи з примусового виконання, зокрема звернено стягнення на заробітну плату позивача.

Вона вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що будь-якого нотаріально посвідченого договору вона не укладала, заборгованість не є безспірною, кредитний договір нотаріально не засвідчений. Просить суд визнати виконавчий напис № 17983 вчинений 20.12.2021 року приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню.

27.08.2024 року ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог та призначено судове засідання у справі.

27.08.2024 року ухвалою судді клопотання позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом № 17983, вчиненого 20.12.2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подав заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримав.

.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву не направив.

Третя особа Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

З клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду особи, які беруть участь у справі не зверталися.

В зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

20.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис за № 17983 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 12 639,33 грн., якому АТ КБ «Приватбанк» на підставі договору факторингу № РВ-2021-26/10 від 26.10.2021 року відступило право вимоги за кредитним договором № SAMDN6011 від 18.12.2013 року укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 (а.с. 8).

На підставі виконавчого напису від 20.12.2021 року державним виконавцем Вільногірського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірою Т.В. винесена постанова від 02.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження, яке в подальшому було прийняте до виконання головним державним виконавцем Верхньодніпровського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ганюковою А.В. (а.с. 9, 10).

27.06.2024 року головним державним виконавцем Верхньодніпровського ВДВС у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ганюковою А.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_4 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (у чинній редакції) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року N 6-887цс 17.

Для спростування доводів позову відповідач не подав належних і допустимих доказів, визначених законом. В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про безспірність заборгованості боржника перед відповідачем.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Кредитний договір не був нотаріально посвідчений, що стверджується позивачем та не заперено відповідачем, а тому поданий стягувачем для вчинення виконавчого напису договір не відповідав вимогам Переліку.

Боржник, який так само, як і стягувач, має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

При ухваленні рішення судом враховуються правові позиції Верховного Суду в постановах від 05.07.2017 року по справі № 754/9711/14-ц та від 27.03.2019 року у справі № 299/1160/16-ц.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач сплатила судовий збір, а позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа - Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 17983 вчинений 20.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № SAMDN011 від 18.12.2013 року у загальному розмірі 12 689,33 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (08205, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 98-А, каб. 70, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1816,80 грн.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом № 17983 від 20.12.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № SAMDN6011 від 18.12.2013 року у загальному розмірі 12689,33 грн в рамках виконавчого провадження № 68441681 від 02.02.2022 року продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Ілюшик