Справа № 686/4005/24
Провадження № 2/686/2548/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виробничий підрозділ Хмельницької дистанції колії регіональної філії «Південно -Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2024 року позивачі звернулись до суду із позовом до виробничого підрозділу Хмельницької дистанції колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про усунення перешкод в користуванні житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні зазначеною квартирою.

Позов мотивують тим, що 10.12.1980 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_2 надано службову квартиру АДРЕСА_3 для проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народився другий син ОСОБА_1 та був зареєстрований за місцем проживання разом зі своєю матір`ю в зазначеній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , помер. Станом на день його смерті і по ІНФОРМАЦІЯ_3 в зазначеній квартирі, постійно, без зміни місця фактичного проживання, однак, без реєстрації, проживала ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

У зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_4 , в грудні 2023 року позивачі тимчасово переїхали до своїх родичів, в кращі умови проживання. Позивачі постійно звертались до відповідача із заявою про надання дозволу на реєстрацію місця проживання, проте, наприкінці грудня 2023 року, самовільно, без рішення суду, відповідачем здійснено доступ до жила, в якому позивачі проживали, шляхом зірвання замків на вхідних дверях та їх опломбування. Тому фактично, позивачі виселені із житла без відповідної правової підстави.

Вважають такі дії відповідача неправомірними, оскільки тимчасова їхня відсутність у зв`язку із хворобою ОСОБА_4 , у квартирі, не є перешкодою для відновлення їхнього права на користування квартирою. У зв`язку із наведеним позивачі змушені звернутись до суду.

Ухвалою суду від 09.02.2024 року по справі вжито заходи забезпечення позову.

19.02.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

20.05.2024 року позивачами уточнено позовні вимоги, в якості відповідача залучено АТ «Українська залізниця», а виробничий підрозділ Хмельницької дистанції колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» залучено в якості третьої особи.

21.05.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вказує, що спірна квартира була надана сім`ї ОСОБА_6 як відомча квартира у відомчому будинку. А 15.05.1992 року ОСОБА_4 було надано квартиру АДРЕСА_4 на склад сім`ї та 11.09.1992 року сім`я Мончуків виписана з квартири АДРЕСА_1 . Оскільки позивачі у зазначеній квартирі не прописані, не проживають, а тому не мають права на користування даним житловим приміщенням.

09.08.2024 року справу призначено до слухання по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити із наведених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки спірна квартира є відомчою та перебуває у власності АТ «Укрзалізниця». Позивачі зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_4 , а в спірній квартирі не проживають, оскільки вона не має необхідних умов для проживання. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не направляв.

Заслухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Так, судом встановлено, що Постановою адміністрації та місцевого комітету профспілки Хмельницької дистанції колії Південно-Західної залізниці від 10 грудня 1980 року «Про розподіл житлової площі» квартиру, з однієї кімнати та кухні житловою площею 14 кв. м. в відомчому будинку на 1221 км. в АДРЕСА_5 надано монтеру колії ОСОБА_7 , 1950 року народження, на склад сім`ї: дружина ОСОБА_4 , 1951 року народження, монтер колії ПЧ-19 та син ОСОБА_5 , 1974 року народження, що підтверджується копією зазначеної постанови.

Згідно копії технічного паспорта від 26 березня 2014 року на багатоквартирний житловий будинок у АДРЕСА_2 , зазначений будинок належить Державному територіально-галузевому об`єднанню «Південно-Західна залізниця» відокремленому підрозділу «Хмельницька дистанція колії».

У позовній заяві позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народився другий син ОСОБА_1 , який був зареєстрований за місцем проживання разом зі своєю матір`ю в зазначеній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , помер. Станом на день його смерті і по ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачі постійно, без зміни місця фактичного проживання, проживали у вказаній квартирі. Проте, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_4 , в грудні 2023 року позивачі тимчасово переїхали до своїх родичів, в яких кращі умови проживання. А наприкінці грудня 2023 року, відповідачем самовільно здійснено доступ до жила, в якому позивачі проживали, шляхом зірвання замків на вхідних дверях та їх опломбування. Тому фактично, позивачі виселені із житла без відповідної правової підстави з місця свого постійного проживання, що і стало підставою для звернення із зазначеним позовом.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, згідно виписки з протоколу № 51 від 15 травня 1992 року спільного засідання адміністрації та комітету профспілки Хмельницької дистанції колії, ОСОБА_4 , яка працювала монтером Хмельницької дистанції колії, надано квартиру АДРЕСА_4 на склад сім`ї: син ОСОБА_5 , 1974 року народження та син ОСОБА_1 , 1984 року народження.

Згідно даних карточки прописки ОСОБА_4 та її неповнолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 11 вересня 1992 року виписані з квартири АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Актів обстеження житлового будинку АДРЕСА_2 від 21.11.2018, 18.04.2019, 30.11.2023, 07.12.2023 року та Актом відкриття квартири АДРЕСА_3 , яка перебуває на балансі Хмельницької дистанції колії, у зазначеному житловому приміщенні давно ніхто не проживає та воно є не придатним для проживання за відсутності газового постачання, опалення та необхідних умов для проживання. А тому суд критично оцінює твердження позивачів про те, що вони не проживають у спірній квартирі лише з грудня 2023 року. Більше того, в судовому засіданні позивач зазначав про те, що проживає по АДРЕСА_6 і там прописаний.

Відповідно до частини 2 статті 107 Житлового кодексу України, у випадку вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, то договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно частини 1 статті 106 Житлового кодексу України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, визнавати його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Водночас, за приписами частини 3 статті 106 Житлового кодексу України правила, встановлені частиною першою цієї статті, не поширюються на жилі приміщення в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей економіки України (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав жиле приміщення не у зв`язку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів.

Квартира АДРЕСА_1 надана наймачеві ОСОБА_7 у зв`язку з трудовими відносинами, як монтеру колії прибулому по переводу з 3- го околотку, що проживає в непридатному для проживання вагоні.

ІНФОРМАЦІЯ_6 наймач ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 24.09.2003.

Після його смерті, наймачем житлового приміщення залишився ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Так, відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачами не доведено ті обставини, що до 15 грудня 2023 року вони постійно, без зміни місця фактичного проживання, проживали у спірній квартирі та виселені із житла без відповідної правової підстави, оскільки спірна квартира належить Державному територіально-галузевому об`єднанню «Південно-Західна залізниця» відокремленому підрозділу «Хмельницька дистанція колії». А 15.05.1992 року ОСОБА_4 було надано квартиру АДРЕСА_4 на склад сім`ї та з 11.09.1992 року сім`я Мончуків виписана з квартири АДРЕСА_1 та тривалий час там не проживала.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необргунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. А тому в позові ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виробничий підрозділ Хмельницької дистанції колії регіональної філії «Південно -Західна залізниця» про усунення перешкод в користуванні житлом, слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 16, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет сопору на сотоні відповідача виробничий підрозділ Хмельницької дистанції колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення в квартиру АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.11.2024 року.

Суддя: