Справа № 585/365/24
Номер провадження 2-о/585/41/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В. І.,

з участю секретаря судового засідання - Петренко Л. П.,

Справа № 585/365/24, провадження № 2-о/585/41/24

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув в порядку окремого провадження заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту батьківства.

Представник заявника - Менько Дмитро Дмитрович, який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 26 січня 2024 року.

Стислий виклад позицій учасників справи:

ОСОБА_1 , представництво якого здійснює адвокат Менько Д. Д., звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, а саме факту батьківства, що ОСОБА_3 , уродженець с. Верби Ємільчінського району Житомирської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бацмани Роменського району Сумської області, громадянина України.

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що батьки заявника по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 познайомились у 1995 році та почали зустрічатись і підтримувати близькі стосунки, під час яких у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 і ОСОБА_3 після народження сина почали проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, піклувалися один за одним, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла і дитини, спільні витрати і спільне харчування, крім того, всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_3 виховував свого сина ОСОБА_1 , матеріально утримував і піклувався про нього.

Оскільки батько та мати заявника не перебували у зареєстрованому шлюбі на час його народження, то за вказівкою його матері виконкомом Малобубнівської сільської ради у актовому записі про народження ОСОБА_1 № 1 від 14 січня 1997 року були внесені відомості про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, із зазначенням лише його імені та іменування по- батькові без зазначення його прізвища.

14 жовтня 2015 року батьки заявника вступили в шлюб, який був зареєстрований виконкомом Малобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області, актовий запис № 02.

У лютому 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України і ОСОБА_3 був призваний на військову службу за загальною мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника ОСОБА_2 отримала від Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки сповіщення сім`ї № 9/6325. В сповіщенні йшлося про те, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший механік-водій ІНФОРМАЦІЯ_10, військової частини НОМЕР_1 зник безвісті 20 грудня 2023 року під час штурмових дій та обстрілу взводного опорного пункту збройними силами російської федерації, в районі бойових дій -2,5 км західніше населеного пункту Старомайорське, Донецької області. Також, у зазначеному сповіщенні йшлося про те, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

На даний час у заявника ОСОБА_1 , виникла необхідність у встановленні факту батьківства його померлим батьком, у зв`язку із чим він змушений звернутись до суду із відповідною заявою.

У судовому засіданні заявник та його представник Менько Д. Д. підтримали заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила, що у 1995 році вона з ОСОБА_3 зустрічалися, проживали в цивільному шлюбі, від якого в 1996 році у них народився син ОСОБА_1 . Увесь час проживали разом: ОСОБА_3 , вона та їх син ОСОБА_1 . Вели спільне господарство. Вважали, що ОСОБА_1 не потрібно було всиновлювати, бо вони і так були батьком і сином, і всі про це знали.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

30 січня 2024 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи (а.с.16,17).

Представник заінтересованої особи Роменського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с. 19 зв.).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 0 від 19 січня 2024 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про батька: ОСОБА_6 . Відомості про матір: ОСОБА_2 . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.6).

Згідно свідоцтва про шлюб, 14 жовтня 2015 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_2 » (а.с.5 зв.).

Відповідно довідки старости виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 25.01.2024 року, виданої гр. ОСОБА_2 , разом з нею з 1997 року за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав цивільний чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (офіційно шлюб зареєстрований 14.10.2015 року), також за цією адресою зареєстрований та проживав її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.7).

Відповідно довідки старости виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 23.01.2024 року № 20, виданої гр. ОСОБА_2 , її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані та проживають за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7 зв.).

Згідно сповіщення сім`ї № 9/6325 від 26.12.2023 року від Роменського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, надісланого на ім`я ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , старший механік-водій ІНФОРМАЦІЯ_10, військової частини НОМЕР_1 зник безвісті 20 грудня 2023 року під час штурмових дій та обстрілу взводного опорного пункту збройними силами російської федерації, в районі бойових дій -2,5 км західніше населеного пункту Старомайорське, Донецької області. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку (а.с.8).

До матеріалів справи додано фотокартки із зображенням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 8 зв.,9).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 разом почали проживати десь у 1995 чи 1996 році. Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_1 . Вони увесь час проживали разом, називали один одного «батько» та «син».

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що проживала по сусідству із заявником. Це була сім`я: ОСОБА_3 , ОСОБА_11 . Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_1 . Її чоловік відвозив ОСОБА_2 у пологовий будинок і забирав, коли народився ОСОБА_1 . Усі вони: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_1 жили як одна дружна сім`я.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зустрічалися, потім у 1996 році у них народився син ОСОБА_1 . Увесь час вони проживали втрьох, як одна сім`я. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ставилися один до одного як батько і син. ОСОБА_1 називав його батьком, а він ОСОБА_1 - сином.

З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту батьківства.

При розгляді даної заяви судом застосовані норми права:

Відповідно ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 даної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Також в п.3 даної Постанови зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені в статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватись при розгляді справ цієї категорії,повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до 01 січня 2004 року необхідно застосувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно частини 1 статті 53 КпШС УРСР (1963 року) в разі народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене у судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч.3 ст.53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин».

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 із змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. П. 2.16.4. Розділу II Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви суду

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт батьківства ОСОБА_3 відносно заявника ОСОБА_1 , заважає заявнику реалізувати свій законний інтерес, спрямований на оформлення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законом порядку.

Крім того, на підставі пояснень свідків та досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає встановленою обставину, що ОСОБА_3 , уродженець с. Верби Ємільчінського району Житомирської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бацмани Роменського району Сумської області, громадянина України.

Встановлення даного факту створює заявника умови для здійснення особистого майнового права - отримання пенсії (матеріальної допомоги) та встановлення пільг в установленому законом порядку.

Відповідно ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України.

Суд вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - Менько Дмитро Дмитрович , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення: встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , уродженець с. Верби Ємільчінського району Житомирської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бацмани Роменського району Сумської області, громадянина України.

Визначити порядок виконання рішення, відповідно до якого, рішення суду є підставою для Роменського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), внести зміни до актового запису № 1 від 14 січня 1997 року, зробленого Виконавчим комітетом Малобубнівської сільської ради Роменського району Сумської області про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де у відомості про батьківство записати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Верби Ємільчінського району Житомирської області, вказати прізвище батька дитини « ОСОБА_1 », виключивши відомості « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник заявника: Менько Дмитро Дмитрович , місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 12.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, бульвар Шевченка, 8, .

Повне судове рішення складене 19.02.2024 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова