Справа № 561/848/24
УХВАЛА

03 червня 2024 року смт Зарічне

Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Світличний Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ?

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Грицай І.О. звернулася до суду з цим позовом, у якому просила встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 2019 по 2023 роки.

Метою встановлення цього факту є пошук безвісти зниклого чоловіка та отримання матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 104 108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року № 560/17953/21 висловлено правову позицію про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При цьому між заявником та Міністерством оборони України чи ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідачі не є суб`єктами отримання такої соціальної допомоги.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Разом з тим позовне провадження вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 2 ч. 3, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява у тому числі повинна містити: відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, інших учасників справи, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів спору про право цивільне не вбачається, предмет спору відсутній, обраний позивачем спосіб захисту прав та інтересів не зазначений.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року № 205/2102/19-ц існування спору про право у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути реальним, а не гіпотетичним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/6274/16-ц від 22 серпня 2018 року зазначено, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог щодо змісту та форми позовної заяви, визначених ч. 1 ст. 175, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачем при поданні зазначеної позовної заяви не дотримано вимог ч. 1 ст. 175, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України, відтак позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення відмічених ухвалою недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя: Р.В. Світличний