Справа № 930/1454/24
Провадження №2/930/588/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу, за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача

У травні 2024 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області за підсудністю надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яка мотивована тим, що 22.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено Договір позики № 2790828. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України, який був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 9 Договору позики, реквізити та підпис сторін.

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором позики наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування не сплачує.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 10.05.2024, відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 59068,70 грн., з яких:

заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4100,00 грн.;

заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 26115,00 грн.

Виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України до суду не подав.

Відповідач у визначений ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не подав, судову кореспонденцію, що направлялась на зареєстровану адресу проживання отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву закінчився.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

25.07.2024 року від представника позивача, адвоката Притуляка А.М. на адресу суду надійшла заява про перенесення судового засідання, що призначено на 25.07.2024 року.

10.09.2024 року на адресу суду від позивача надійшла заява про перенесення судового засідання, що призначено на 10.09.2024 року.

Процесуальні дії у справі

30.05.2024 року ухвалою судді Немирівського районного суду прийнято позовну заяву та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини.

22 липня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 укладено договір позики № 2790828, який підписаний електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором).

За умовами договору (п. 2.3.2-2.3.4) позика надається у сумі 4100 грн. на строк до 01 серпня 2021 року (10 днів).

Пунктом 2.4 договору визначено, що проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку №1 до договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики (п.2.5).

Вказаним договором передбачена можливість продовження строку його дії шляхом укладення додаткових угод (п. 3.6) та відступлення права вимоги (п.4.2.2) (а.с.6-9).

До договору позики додані підписані електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором): паспорт позики з зазначенням всіх істотних умов договору; графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, визначеного договором.

Згідно з Додатковою угодою № 1 до договору позики, яка підписана електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором), залишок заборгованості за сумою позики становить 4100 грн.; строк користування позикою продовжено до 31 серпня 2021 року (30 днів); середньоденний розмір за користування позикою, базовий 1,99000%; визначено графік обов`язкових платежів за даною угодою; сума нарахованих процентів становить 2447.70 грн. (а.с.11-12).

У повідомленні ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який адресований ТОВ «МАНІФОЮ» 15.04.2024 року за вих. № 2782_51 вказано, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 22-07-2021 на суму 4100,00 грн., номер транзакції 98930779.

На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед ТзОВ «МАНІФОЮ» позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 за договором № 2790828 за тілом кредиту станом на дату відступлення прав вимоги становить 4100,00 грн., та заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги становить 54968,70 грн. (а.с.20)

29 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до Боржників, зазначених в реєстрі боржників (а.с.21-23).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29/12-2021 від 29 грудня 2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги за договору позики № 2790828 на загальну суму 12 697,70 грн. (а.с. 26).

10 січня 2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до Боржників вказаних у Реєстрі боржників (а.с.27-32).

Відповідно до зміни в реєстрі боржників від 29 грудня 2023 року до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року та відповідного витягу, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги за договором позики № 2790828 на загальну суму 59 068,70 грн. (а.с.32-34).

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно із нормами статті 8 Конституції України, які є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефектив-ного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив можливість суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні того, чи має осо-ба таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті третьому частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті шостому частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовіс-ності, розумності та справедливості.

Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 1054 ЦК України установлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 Цивільного кодексу України, згідно із якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.

За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України установлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077,1078 ЦК України установлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Висновки суду

22 липня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_2 укладено договір позики № 2790828, який підписаний електронним підписом. За умовами договору (п. 2.3.2-2.3.4) позика надається у сумі 4100 грн. на строк до 01 серпня 2021 року.

Пунктом 2.4 договору визначено, що проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку №1 до договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою.

Згідно з Додатковою угодою № 1 до договору позики, яка підписана електронним підписом, залишок заборгованості за сумою позики становить 4100 грн.; строк користування позикою продовжено до 31 серпня 2021 року (30 днів), середньоденний розмір за користування позикою, базовий 1,99000%.

У повідомленні ТОВ «Універсальні платіжні рішення», який адресований ТОВ «МАНІФОЮ» 15.04.2024 року за вих. № 2782_51 вказано, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: НОМЕР_1 на суму 4100,00 грн., номер транзакції 98930779

Отже, матеріали справи містять докази отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 4100 грн.

Однак у порушення умов вказаного договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення позики у розмірах та на умовах, визначених укладеним правочином, презумпція правомірності якого не спростована.

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 2790828 від 22 липня 2021 року.

Отже, заборгованість по тілу кредиту залишається в розмірі, яка була визначена на момент переходу прав вимоги по договору факторингу, становить 4100 грн. і саме ця сума підлягає до стягнення з відповідача.

Що стосується заборгованості за процентами, то в даному випадку проценти за умовами договору позики підлягають стягненню по 31 серпня 2021 року.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 7363,60 грн., яка складається із 4100 грн. (заборгованість за тілом кредиту) та 3263,60 грн. (заборгованість за процентами).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовна заява підлягає до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 737,92 грн. відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Крім того, у позовній заяві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем було надано:

- копію договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги, укладеного 02 січня 2023 року між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.45-46);

- заявку на надання юридичної допомоги № 243 від 26 квітня 2024 року, підписану ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», вартість послуг складає 9000 грн. (а.с.49);

- витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 03 квітня 2024 року, підписаний ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.50);

- платіжну інструкцію від 10 травня 2024 року (а.с.48).

У ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині шостій вказаної статті зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої у разі часткового задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зважаючи на відсутність клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 2193,30 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) заборгованість за договір позики № 2790828 від 22.07.2021 у розмірі 7363 (сім тисяч триста шістдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 737 (сімсот тридцять сім) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2193 (дві тисячі сто дев`яносто три) гривні 30 (тридцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.П. Царапора