Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/348/24
Провадження № 2/506/128/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2024 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

05.04.2024 року до суду надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 травня 2023 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у них не склалося, через різні погляди на життя та різні інтереси, а також несумісні характери. Вже тривалий час, а саме з серпня 2023 року вони проживають окремо. На думку позивача, примирення неможливе та суперечить її інтересам. Тому вона просила їх шлюб розірвати.

Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 17.04.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала та пояснила, що вони з відповідачем протягом 10 років проживали разом. Вона йому пропонувала зареєструвати шлюб, однак він не погоджувався. Лише у травні 2023 року він запропонував їй одружитися, щоб його не забрали на війну, казав, що буде служити на місці. Вона погодилась, оскільки хотіла мати опору в житті та 03 травня 2023 року вони зареєстрували шлюб. Разом з тим прожили разом вони лише близько 3 місяців. У серпні 2023 року відповідач пішов проходити військову підготовку та з того часу вони не проживають разом. Спочатку ніс військову службу в селищі Окни, а потім його забрали до Миколаєва. Пізніше їй стало відомо, що так як вона є особою з інвалідністю 2-ї групи, то він використав її документи та списався з військової служби по сімейним обставинам, а сам давно її зраджує та проживає з іншою жінкою, залишивши її без будь-якої допомоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує /а.с.16/. Тому справа розглянута за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 травня 2023 року Окнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №59 /а.с.6/.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, з серпня 2023 року проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та, згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Так як позивач є особою з інвалідністю ІІ групи /а.с.9/, то відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від сплати судового збору.

Ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору.

Таким чином із відповідача, у такому випадку, стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви.

При цьому, у державному бюджеті залишається інші 50 відсотків судового збору, які були сплачені позивачем під час подання позову (та які відшкодовуються позивачу відповідачем).

Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивач відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави. При цьому, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з нього стягненню у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої Законом України «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін.

П.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви про розірвання шлюбу справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду складає 1211,20 грн.

Таким чином, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.).

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.112 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 03 травня 2023 року Окнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №59, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 605,60 грн. в дохід держави на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.05.2024 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко