УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно боржника у рахунок погашення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить: здійснити звернення стягнення на майно ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок загальною площею 35,7 кв.м. (опис: А-1 житловий будинок, а-прибудова, а1-тамбур, Пг/а - погріб, 1/3 № 3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь позивача у рахунок погашення боргу за договором позики від 03 квітня 2024 року та припинити право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок.

Одночасно з пред`явленням позову було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Рівненській міській раді приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та накладення арешту на житловий будинок загальною площею 35,7 кв.м. (опис: А-1 житловий будинок, а - прибудова, а1-тамбур, Пг/а - погріб, 1/3№3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що з відкритих джерел, а саме з сайту Рівненської міської ради можна спостерігати, що до Рівненської міської ради надійшло звернення № 7001 від 24 квітня 2024 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 (на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна). Вказує, що затвердження Рівненською міською радою технічної документації та передача ОСОБА_2 у власність земельної ділянки може призвести до зміни технічної конфігурації житлового будинку, його реконструкції, тощо, що призведе до втрати даного об`єкту, а отже у разі задоволення позову, відповідне рішення буде неможливо виконати.

Враховуючи предмет позову та той факт, що житловий будинок загальною площею 35,7 кв.м. (опис: А-1 житловий будинок, а - прибудова, аі-тамбур, Пг/а - погріб, 1/3№3), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , може бути відчужений, або ж у разі виділення Рівненською міською радою земельної ділянки шляхом передачі в оренду, безоплатно у власність, у власність шляхом викупу, тощо, може призвести до зміни конфігурації будинку, тобто отримання необхідних дозволів щодо його реконструкції, у зв`язку з наявністю земельної ділянки, то відсутність забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, адже спірне майно може вибути з власності відповідача та перейти до іншої особи. Забезпечення позову зможе унеможливити вибуття з власності відповідача житлового будинку та переходу права власності до інших осіб, а також зміни його конфігурації.

Заява передана на розгляд судді 01 жовтня 2024 року.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, доходить наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не доведено учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного позивачем саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заявником не доведено, що відповідач має намір відчужити майно. Сама по собі можливість розпорядження майном, яке перебуває у власності відповідача, не дає підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, спір між сторонами виник з приводу звернення стягнення на майно боржника у рахунок погашення боргу за договором позики, а тому запропонований захід забезпечення позову як заборона Рівненській міській раді приймати будь-які рішення щодо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не є співмірним та адекватним із заявленими позовними вимогами.

Оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно боржника у рахунок погашення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 02 жовтня 2024 року.

Суддя О.О. Першко