Справа № 694/3015/23
Провадження № 2/698/94/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

16 лютого 2024 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал» (, місцезнаходження за адресою: 04053, місто Київ, вул. Кудрявський узвіз 5Б), треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна ( АДРЕСА_2 ) свідоцтво № 7537, тел.. НОМЕР_1 ), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна (02002, м.Київ, вул. Окіпної Раїси, буд.4-А, офіс 35-А) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.01.2024 року вказану вище справу направлено за територіальною підсудністю до Катеринопільськогого районного суду Черкаської області.

В обґрунтування вказаного рішення Звенигородським районним судом Черкаської області зазначено, що після відкриття провадження у справі, з витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження № 59941361 було встановлено місце за яким відбувається примусове виконання оспорюваного виконавчого листа, яке є місцем роботи позивача (ТОВ «Катеринопільський елеватор», селище Єрки, вул. Героїв Майдану, 47) та з огляду не наведене визначено вказану вище територіальну підсудність.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому за правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, за вказаною вище правовою позицією Верховного Суду зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Окремо, у вказаній правовій позиції Верховний Суд зазначає, що згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Крім того, у вказаній вище постанові Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

При цьому Верховний Суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

З матеріалів провадження вбачається, що місцем проживання позивача є с. Юрківка, Звенигородського району, Черкаської області, що відноситься до територіальної юрисдикції Звенигородського районного суду. Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місце проживання позивача, який є боржником за виконавчим документом, також є місцем виконання виконавчого документу. Отже, приймаючи справу до свого провадження Звенигородський районний суд обґрунтовано дотримався, передбачених ч. 12 ст. 28 ЦПК України правил визначення підсудності.

В той же час, встановивши, що вчинення частини виконавчих дій відбувається на території, яка підсудна Катеринопільському районному суду, Звенигородський районний суд не врахував, передбачені ч. 2 ст. 31 ЦПК України правила щодо обов`язку розглянути справу не залежно від подальшої зміни підсудності.

За таких обставин, Катеринопільський районний суд не може вважатися судом, що визначений законом.

З метою забезпечення права позивача на справедливий судовий розгляд та уникнення спорів щодо підсудності, від вирішення яких може залежати законність судового рішення, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32 ЦПК України, суддя визнає за доцільне застосувати, передбачені ч. 2 ст. 27 ЦПК України правила загальної підсудності з направленням матеріалів справи за місцезнаходженням відповідача, тобто до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал» (, місцезнаходження за адресою: 04053, місто Київ, вул. Кудрявський узвіз 5Б, засоби зв`язку невідомі) третя особа, : приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна; приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва (місцезнаходження: вулиця Дегтярівська, 31А, м. Київ, 03057.).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її підписання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Баранов