Справа № 646/6625/23
№ провадження 4-с/646/11/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого- судді Сіренко Ю.Ю.

за участю секретаря Шарашидзе М.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою і просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо ненадіслання копій постанов державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження;

- зобов`язати державних виконавців Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити провадження за виконавчим листом, виданим 16.01.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова у справі №646/7167/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми стягнення 183128,75 грн;

- стягнути судові витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 7680 грн. 00 коп.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 26 грудня 2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення за наслідками розгляду цивільної справи №646/7167/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

На виконання вказаного рішення виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми стягнення 183 128, 75 грн

09 листопада 2021 року ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова стягувачу ОСОБА_1 був поновлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова 16 січня 2019 року у цивільній справі № 646/7167/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми стягнення 183 128 грн. 75 коп.

18 липня 2023 року виконавчий лист № 646/7167/13-ц з доданою до нього копією ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 листопада 2021 року направлено ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дане поштове відправлення було отримано 21 липня 2023 року.

Однак, станом на 08 вересня 2023 року виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Червнозаводським судом міста Харкова 16 січня 2019 року у справі № 646/7167/13-Ц та за заявою ОСОБА_1 не відкрито.

За таких обставин, постанова про відкриття виконавчого провадження (з урахуванням вихідних днів) мала бути винесена державним виконавцем Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ не пізніше 24 липня 2023 року і направлена стягувачу не пізніше 25 липня 2023 року.

Однак, як вбачається з інформації, розміщеній на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України у розділі «Автоматизована система виконавчих проваджень», виконавче провадження за виконавчим листом № 646/7167/13-ц - відсутнє. Жодних документів у відповідь на свою заяву ОСОБА_1 так і не отримала.

У судове засідання 19.12.2023 заявник та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

ОСОБА_1 подала на електронну пошту суду письмову заяву просила здійснювати розгляд даної скарги без її участі та задовольнити її.

Представник Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився у судове засідання, подавав письмову заяву про перенесення судового засідання на інший день в зв`язку з завантаженістю, після чого в наступні судові засідання за викликом не з`явився.

В той же час, з огляду на те, що ч. 1 ст. 450 ЦПК України встановлено стислі строки розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, неподання обґрунтованих заперечень на скаргу органом виконавчої служби, суд вважає за можливе розглянути дану скаргу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 26 грудня 2013 року рішенням Червонозаводським районним судом м. Харкова частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму неповернутої позики у розмірі 143847 грн. 00 коп., неустойку (пеню) у розмірі 59914 грн. 89 коп., а загалом 203788 грн. 89 коп.

На виконання вказаного рішення виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми стягнення 183 128, 75 грн

09 листопада 2021 року ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова стягувачу ОСОБА_1 був поновлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Червонозаводським районним судом міста Харкова 16 січня 2019 року у цивільній справі № 646/7167/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми стягнення 183 128 грн. 75 коп.

18 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження.

За трекінгом з сайту «Укрпошта» лист за номером відстеження «710» був отриманий 21.07.2023.

Відповідно до відомостей станом на 07.09.2023 за пошуком у Автоматизованій системі виконавчих проваджень за боржником « ОСОБА_2 » та боржником « ОСОБА_1 » знайдено такі виконавчі провадження №65399558 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті), №65399770 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті), №65625030 (Стан ВП: Відкрито 03.06.2021), №72353667 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті), №72353860 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті).

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

При цьому, статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому, відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч.1 ст.451 ЦПК України).

Статтею 26 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено обов`язок виконавця розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, постанов передбачених п.п. 1-4 ч. 9ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня.

За умовами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з відомостей у Автоматизованій системі виконавчих проваджень за боржником « ОСОБА_2 » та боржником « ОСОБА_1 » є виконавчі провадження №65399558 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті), №65399770 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті), №65625030 (Стан ВП: Відкрито 03.06.2021), №72353667 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті), №72353860 (Стан ВП: Відмовлено у відкритті). З цього витягу неможливо встановити, яке саме виконавче провадження відкрите або не відкрите за виконавчим листом № 646/7167/13-ц.

Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити факт невідкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 646/7167/13-ц та ненадіслання державними виконавцями стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим листом, на що посилається скаржник, як на підставу вимог про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною. Крім цього, заявник не скористалася своїм правом звернутися із запитом до органу виконавчої служби про надання інформації за направленим нею виконавчим листом, що також унеможливлює встановлення факту неправомірності бездіяльності органу виконавчої служби.

Отже, вимога скарги про визнання бездіяльності неправомірною не підлягає задоволенню у зв`язку з її недоведеністю.

Водночас суд наголошує, що оскільки судові органи не наділені повноваженнями зобов`язувати виконавчі органи вчинити певні дії, тому вимога щодо зобов`язання державних виконавців Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити провадження за виконавчим листом, виданим 16.01.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова у справі №646/7167/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальної суми стягнення 183128,75 грн не підлягає задоволенню також.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи принцип обов`язковості виконання рішень, встановлений ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що подана скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Щодо стягнення понесених скаржником витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог скарги, витрати, понесені скаржником на правову допомогу покладаються згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України на скаржника ОСОБА_1 .

Керуючись ч. 2 ст.19,124,129 Конституції України,Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 18, 76-81, 89, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко