ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференція цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Цесельської Інни Валентинівни

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у складі судді Гольник Л. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення збитків (шкоди),

в с т а н о в и в:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення збитків (шкоди) залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача у справі.

Не погодившись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Цесельська І. В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивач цікавилася розглядом своєї справи та приймала участь в судових засіданнях в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області, проте під час розгляду справи Фрунзенським районним судом м. Харкова участь в судових засіданнях брав лише адвокат Латюк П. Я., який на той час представляв інтереси позивача, який також повідомляв її про те, що у зв`язку з активними бойовими діями на території Харківської області та загалом введенням воєнного стану на території України інформація про стан розгляду справи відсутня на офіційному сайті судової влади.

Вказує, що після передачі справи до Октябрського районного суду м. Полтави жодних повідомлень про судові засідання будь-якими засобами зв`язку позивач не отримувала та не були обізнана про розгляд справи саме Октябрським районним судом м. Полтави.

Зазначає, що представники АО «Кравець і парнери» з метою належного представлення інтересів позивача неодноразово намагалися зв`язатися з адвокатом Латюком П. Я., а згодом дізналися, що його право на зайняття адвокатською діяльністю припинено з 06.04.2023.

Таким чином, позивач, будучи обізнаною від свого на той час адвоката Латюка П. Я. про неможливість розгляду справи до закінчення воєнного стану, правомірно очікувала на належне отримання правничої допомоги та не могла передбачити, що справу буде передано на розгляд іншому суду.

Вважає, що вказане призвело до порушення гарантованого позивачу права на доступ до правосуддя, що є неприпустимим з точки зору норм чинного та міжнародного законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 02 липня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Латюк П. Я. подала до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області позов до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог - ОСОБА_3 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 219 293 грн збитків (а. с. 1-34).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а. с. 36).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, вказану цивільні справу передано на розгляд за територіальною підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова (а. с. 47, 61-62).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку с спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 70-71).

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку з неможливістю судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова, підсудність яких визначено Октябрському районному суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2023 року прийнято справу до провадження суду та призначено судове засідання на 11.10.2023 на 14:00 год (а. с. 77).

11 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено на 29.11.2023 на 09:30 у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (а. с. 81).

Згідно довідки суду, розгляд справи, призначений на 29.11.2023 знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Гольник Л. В. у нарадчій кімнаті по кримінальній справі (а. с. 92). Розгляд справи призначено на 18.01.2024 на 09:15, про що згідно довідки про доставку SMS позивача було повідомлено смс-повідомленням на її номер телефону НОМЕР_1 (а. с. 94).

Розгляд справи 18.01.2024 відкладено на 13.02.2024 на 14:00 год у зв`язку із неналежним повідомленням позивача, про що ОСОБА_1 було також повідомлено смс-повідомленням, що підтверджується довідками суду (а. с. 98, 106).

Поштове відправлення на адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 повернулося до суду неврученим із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 109).

13 лютого та 14 березня 2024 року розгляд справи відкладено на 14.03.2024 на 10:00 год та 01.05.2024 на 09:00 год відповідно у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі (а. с. 112, 117).

Поштове відправлення з судовою повісткою на 01.05.2024 на ім`я ОСОБА_1 також повернулося до суду неврученим із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 119).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою належним чином повідомленого позивача у судові засідання 14.03.2024 та 01.05.2024.

Колегія суддів апеляційного суду з висновками суду першої інстанції погоджується та не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Частиною першою статті 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, та в інших випадках, встановлених частиною другою статті 223 ЦПК України.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 756/6049/19 зазначено, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

У справі, що переглядається апеляційним судом, встановлено, що судом першої інстанції було вжито усіх заходів щодо виклику позивача у судові засідання для розгляду справи за її позовом, проте, на виклики до суду вона не з`явилась, про розгляд справи за її відсутності суду не заявляла, що з огляду на принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства унеможливило судовий розгляд справи.

Приписи статті 131 ЦПК України встановлюють обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що судові повістки були направлені Октябрським районним судом м. Полтави за адресою місця проживання позивача ОСОБА_4 , вказаною у позовній заяві, проте позивач їх не отримувала.

Поштові конверти з повістками про виклик у судові засідання на 14.03.2024 та 01.05.2024, скеровані позивачу, повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація від позивача про зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження) чи адреси, на яку їй слід направляти повідомлення щодо розгляду її позову, до суду не надходила. На смс-повідомлення на зазначений у позовній заяві номер телефону позивач не реагувала. Інших засобів зв`язку суду не повідомила.

Таким чином, суд першої інстанції вжив усіх можливих заходів з використанням передбачених процесуальними нормами засобів щодо належного повідомлення позивача про час, місце та дату судового засідання.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не була обізнана про розгляд справи Октябрським районним судом м. Полтави відхиляються апеляційним судом, як безпідставні, оскільки зміна територіальної підсудності справи відбулася 08.03.2022 через неможливість Фрунзенським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану, що є публічною і загальновідомою інформацією.

Як встановлено апеляційним судом, під час перебування справи на розгляді в Октябрському районному суді м. Полтави позивач ОСОБА_4 змінила місце проживання, про що у порушення вимог статті 131 ЦПК України суд не повідомила.

З огляду на презумпцію обізнаності у разі відсутності за вказаною нею адресою, позивач вважається повідомленою належним чином, а її неявка у судові засідання не є поважною.

Обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання покладається саме на учасника судового процесу, тому доводи апеляційної скарги щодо неналежного надання позивачу правничої допомоги адвокатом Латюк П. Я. не заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

На учасників судового процесу та їхніх представників покладено обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі та сприяти встановленню судом обставин справи з метою ухвалення правосудного судового рішення.

Аналогічний підхід застосовується і Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд першої інстанції, залишаючи позов ОСОБА_4 без розгляду, обґрунтовано виходив з того, що позивач неодноразово, будучи належним чином обізнана, не з`являлася у судові засідання для розгляду справи, у тому числі на два останні поспіль судові засідання 14.03.2024 та 01.05.2024, не подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та за обставин, що входять до предмета доказування, неявка позивача в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Посилання апелянта на те, що позивач вважала, що розгляд справи зупинено до закінчення воєнного стану на території України, відхиляються апеляційним судом, оскільки навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмежене, внаслідок чого судова система України продовжує функціонувати, відправляючи правосуддя.

Доводи апеляційної скарги, що залишення позову ОСОБА_4 без розгляду є порушенням права позивача на справедливий суд та обмеженням доступу до правосуддя є безпідставними, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України). При цьому колегія суддів вважає, що саме постійні неявки в судові засідання позивача та невиконання нею своїх процесуальних обов`язків зумовлюють порушення справедливого судового розгляду.

З урахуванням встановлених обставин, доказів, що містяться в матеріалах справи та норм права, які підлягають застосуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, який доводами апеляційної скарги представника позивача не спростовується, тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Цесельської Інни Валентинівни залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

Г. Л. Карпушин