Справа № 602/853/24
Провадження № 2/602/293/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

"30" жовтня 2024 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря с/з Майхрук Н.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» або Товариство або позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - позичальник або відповідачка), у якому просить стягнути з відповідачки заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 07.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі - ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» або первісний кредитор) та ОСОБА_1 уклали Договір про надання споживчого кредиту № 700191 (далі - Кредитний договір), на підставі якого первісний кредитор надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити за його використання відсотки на умовах договору.

В подальшому права вимоги за Кредитним договором були відступлені позивачу на підставі Договору факторингу. Відповідно позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 700191 від 07.09.2021.

Всупереч умовам Кредитного договору відповідачка не виконала свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги борг не погасила, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Також разом із заборгованістю по договору позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08 жовтня 2024 року.

Ухвалою суду від 08.10.2024 розгляд цивільної справи відкладено на 30 жовтня 2024 року.

Представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання та не подала відзиву на позов.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою «Заочний розгляд справи» ЦПК України.

Ураховуючи те, що відповідачка, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилася у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідив та оцінив матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 25.10.2018 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» () отрималоліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту зі строком дії до 19.03.2024. У зв`язку з переоформленням ліцензії 19.03.2024 Національним банком України видано ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» нову ліцензію на діяльність фінансової компанії (надання коштів та банківських металів у кредит) без обмеження строку дії. Наведене вбачається із інформації, що міститься у Комплексній інформаційній системі Національного Банку України на офіційній сторінці НБУ за адресою в мережі Інтернет: https://kis.bank.gov.ua/.

Отже, на момент укладення договору - 07.09.2021 у первісного кредитора була чинна ліцензія щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

07 вересня 2021 року ОСОБА_1 з однієї сторони та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» з другої сторони у письмовій формі підписали Договір про надання споживчого кредиту № 700191, Заяву-Анкету, Паспорт споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що в своїй сукупності складають договір про надання споживчого кредиту та підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів (а.с. 39-44).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Таким чином сторони уклали Договір про надання споживчого кредиту № 700191 від 07.09.2021 (Кредитний договір).

Згідно з пунктом 1.2 укладеного Кредитного договору Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним.

Умовами укладеного Кредитного договору передбачено: сума кредиту складає 18 750,00 гривень, строк кредиту - 1096 днів з кінцевим терміном повернення 07.09.2024, проценти за користування кредитом сплачуються за фіксованою ставкою: за перший день користування кредитом -25% в день, за всі наступні дні користування кредитом - 100% річних від суми боргу.

Згідно з пунктом 2.1 Кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем; у розмірі 3 750,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.

На виконання умов Кредитного договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 15 000,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідачки, реквізити якої остання вказала у Кредитному договорі, що підтверджується платіжним дорученням № 8669 від 07.09.2021 про видачу кредиту згідно договору № 700191 від 07.09.2021 (а.с.17).

Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства.

В подальшому, 28 серпня 2023 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», як Клієнт з іншої сторони уклали Договір факторингу № 2808-23, за пунктом 2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах визначених Договором факторингу (а.с. 26-29).

28 серпня 2023 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підписали Акт приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023, Реєстр прав вимог за Договором факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 та Додаток до Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023, у якому зазначено: номер Договору - 700191, ПІБ відповідачки, її ідентифікаційний код, дата договору - 07.09.2021, сума заборгованості за тілом - 14 592,87 грн, сума заборгованості за відсотками - 25 046,59 грн, сума заборгованості разом - 39 639,46 грн (а.с. 10).

Як вбачається із платіжної інструкції № 4565 від 28 серпня 2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило визначену у Договорі факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 суму фінансування шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (а.с.18).

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З наведених вище правових норм убачається, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.

Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України», ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (код за ) була видана ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу від 31.03.2020, яка діяла до 20.03.2024.

Таким чином, на момент укладення договору факторингу від 28.08.2023 у позивача була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу.

Отже, суд установив, що на момент укладення договору факторингу його сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину.

Таким чином, право вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №700191 перейшли від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» і він є новим кредитором у кредитному правовідношенні, яке виникло між первісним кредитором та відповідачем на підставі згаданого договору.

Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача, погашення боргу відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 700191 у розмірі 39 639.46 гривень, з яких: 14 592,87 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25 046,59 грн - заборгованість за відсотками.

Детальний розрахунок заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №700191 від 07.09.2021, який було здійснено 28.08.2023 на дату укладення Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 є ідентичним, в частині суми заборгованості за кредитним договором станом на дату подачі позову до суду, наданому позивачем, з чого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с. 22).

У статті 525 ЦК України закріплено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання (неналежного виконання) відповідачкою взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими, підтвердженими наявними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачкою, то з урахуванням зазначеного вище позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підлягає до задоволення повністю.

На підставі частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом, що підтверджується квитанцією про сплату № 2480-6907-4106-8373 від 05 вересня 2024 року.

Щодо стягнення з відповідачки судових витрат, понесених позивачем на оплату витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої та третьоїстатті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У своїй постанові від 28.09.2023 по справі № 686/31892/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, серед іншого зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2023 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Клієнт) та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» (Адвокатське Бюро) укладено Договір № 42649746 про надання правової допомоги, згідно з пунктом 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське Бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 23-25).

Пунктом 4.1 зазначеного вище договору про надання правової допомоги передбачено, що юридичну допомогу, яка надається Адвокатським Бюро, Клієнт оплачує в гривнях шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі.

27 червня 2024 року між Клієнтомта Адвокатським Бюро укладено Додаткову угоду № 46 до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023, пунктом 4.9. якого передбачено, що за надання професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи, Клієнт виплачує Адвокатському бюро гонорар, виплата якого здійснюється на умовах попередньої оплати (авансування), що підтверджується підписаним сторонами відповідним Актом про надання професійної правничої допомоги, складеним та підписаним сторонами на підставі Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро (а.с. 12).

Того ж дня, 27.06.2024, адвокат Анастасія Міньковська склала Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, де вказано склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом на загальну суму 6 000,00 гривень (а.с. 9).

Того ж дня, 27.06.2024, Клієнт та Адвокатське Бюро підписали Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), складений відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги№ 42649746 від 11.12.2023, Додаткових угод, на підставі Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро (а.с. 10).

У пунктах 1, 4 Акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 вказано, що Адвокатське Бюро надало, а Клієнт прийняв правничу допомогу загальною вартістю 6000 грн; оплата професійної правничої допомоги здійснюється Клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акта.

Однак, доказів що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі (оформлених у встановленому законом порядку платіжного доручення чи платіжної інструкції з відміткою банку або іншого банківського документу), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять.

Посилання в додатковій угоді №46 від 27.06.2024 на те, що виплата гонорару підтверджується Актом про надання професійної правничої допомоги, не є доказом оплати послуг адвоката (адвокатського бюро), а сам Акт не є платіжним документом, що підтверджує проведені розрахунки між юридичними особами (позивачем та адвокатським бюро).

Окрім того, відповідно до п.1 ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Зі змісту Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро, від 27.06.2024, а також складеного на підставі нього Акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 не вбачається, що така допомога була надана ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» саме у цій цивільній справі, - про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за Кредитним договором № 700191 від 07.09.2021. У зазначених документах також відсутні посилання на Додаткову угоду № 46 до Договору про надання правової допомоги, підписану того ж дня, що і зазначені документи, які складені за результатом надання юридичної допомоги.

А у самій додатковій угоді № 46 від 27.06.2024 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 зазначено, що Адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 у будь-якому суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, проте, не зазначено на підставі чого (на підставі якого договору) така заборгованість виникла.

До того ж, АДВОКАТСЬКЕ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ» та адвокат Міньковська А.В. не здійснювала представництво та захист інтересів позивача під час розгляду цієї справи у суді, а позовну заяву підписано та подано через систему «Електронний суд» керівником ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е .

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, оцінивши надані позивачем докази на предмет їх відповідності положенням статей 76 - 80 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом цієї справи.

Відтак, у стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

На підставі наведеного вище, статей 207, 514, 525, 526, 638, 1048, 1054, 1055, 1077 ЦК України,Закону України «Про споживче кредитування», керуючись статтями 7 Закону України «Про судовий збір» та статтями 12, 13, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 280, 281,354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 700191 від 07.09.2021 в розмірі 39 639,46 гривень (тридцять дев`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень 40 коп).

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп).

4. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Київська, буд. 243-А, м. Бровари , Київська обл., 07405, .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 04 листопада 2024 року.

Суддя: В. А. Наумчук