Дата документу 28.10.2024Справа № 545/3764/24
Провадження № 2-о/554/395/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Діменко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Зіньківська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що йому ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано Державний акт на право приватної власності на землю IV ПЛ № 015466 на ім?я ОСОБА_2 , зареєстрований 21 лютого 2001 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №208. Даний державний акт був виданий на підставі рішення від 19 грудня 2000 року 20 сесії 23 скликання Лютенсько-Будищанської сільської ради народних депутатів. Зазначає, що в Державному акті на право приватної власності на землю було допущено помилку в написанні прізвища. Відповідно в даному державному акті на право приватної власності на землю зазначено його прізвище « ОСОБА_3 », що є неправильним, адже згідно з його паспортом та свідоцтвом про народження його прізвище ОСОБА_4 , тобто з «є».

Допущені помилки в Державному акті на право приватної власності унеможливлює оформлення права власності на земельну частку (пай).

Помилку щодо прізвища, яка допущена в Державному акті, заявник намагався виправити, звертаючись із заявою до відділу № 8 управління в Полтавському районі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області. На свою заяву він отримав відповідь 01.12.2021 року про те, що державні акти на землю виготовлялись та видавались відповідно до інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» та інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», які в 2013 році втратили чинність. Тому починаючи з 01.01.2013 року, державні акти на землю не видаються. Враховуюче викладене, відділ №8 управління в Полтавському районі Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області зазначив у відповіді, що внести зміни (виправити допущені помилки) в Державному акті на право приватної власності на землю IV - ПЛ № 015466, виправивши прізвище власника земельної ділянки з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » неможливо. Таким чином, виникла необхідність звернутися до суду.

Просить суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності від 21.02.2001 IV-ПЛ№ 015466, що виданий головою Лютенсько-Будищанської сільської ради В.І. Конько на ім?я ОСОБА_2 .

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01.10.2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку окремого провадження.

Заявник у судове засідання не з`явився, від його представника ОСОБА_5 надійшла заява в якій вона прохала проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Зіньківської міської ради у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду, не повідомив про причину неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виходячи зі змісту п. 5 ч. 2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Л-Будищанською сільською радою Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками зазначено ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_2 прізвище заявника вказано ОСОБА_8 . Згідно довідки про внесення відомостей до Єдиного Державного демографічного реєстру № прізвище заявника вказано ОСОБА_8 .

Довідка про присвоєння ідентифікаційного номера також видана на прізвище « ОСОБА_1 .

Згідно трудової книжки колгоспника виданої на ім`я ОСОБА_1 ,1975 р.н. від 10.05.1995 р. був прийнятий в члени колгоспу ім. Кірова Зіньківського району, Полтавської області. У вересні 1995 р. він вибув із колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова. 30.01.1966 р. був прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова та 30.09.1998 р. був виключений з його членів. Також вказана інформація підтверджується архівною довідкою від 26.01.2024 року №21 виданою Комунальною установою «Трудовий архів» Виконавчого комітету Зіньківської міської ради .

Згідно архівної довідки №22 від 26.01.2024 р. виданої КУ «Трудовий архів» Виконкому Зіньківської міської ради вбачається, що колгосп ім. Кірова Зіньківського району, Полтавської області, був реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Кірова Зіньківського району, Полтавської області, колективне сільськогосподарське підприємство ім. Кірова Зіньківського району, Полтавської області реорганізовано в сільськогосподарський багатофункціональний кооператив «Степ» Зіньківського району Полтавської області.

Відповідно до архівної довідки від 26.01.2024 р. №23 КУ «Трудовий архів» Виконкому Зіньківської міської ради вбачається, що документи з особового складу КСП ім. Кірова Зіньківського р-ну Полтавської обл. передані на зберігання до трудового архіву фонду №25.

Як вбачається з копії Рішення від 19.12.2000 р. двадцятої сесії двадцять третього скликання Лютенсько-Будищанської сільської ради про виділ в натурі /на місцевості/ земельної частки/паю виділено в натурі/на місцевості земельну частку/пай ОСОБА_2 №505 згідно Схеми розподілу земель колективної власності площею 2.99 га. Передано в приватну власність гр. ОСОБА_2 земельну частку/пай для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зобов`язано гр. ОСОБА_2 в місячий термін виготовити правовстановлюючі документи на надану ділянку (а.с.32).

Так, з Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ПЛ № 015466 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 208, загальною площею 3.00 га, вбачається, що він виданий на ім`я « ОСОБА_2 (а.с. 15)

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :00:017:0069 свідчить, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 21.02.2001 р. ІV-ПЛ № 015466 право власності на земельну ділянку площею 2,9996 га, зареєстровано за « ОСОБА_1 » (а.с. 34-39). Судом встановлено, що у цьому витязі в розділі «Відомості про право власності/право постійного користування згідного з державним реєстром речових прав на нерухоме майно» зазначено наступну інформацію відносно власника, зокрема: « ОСОБА_1 », його податковий номер -, реквізити документа що, посвідчує особу 005599694 виданий 5312 05.01.2021 р., і документ, який є підставою для виникнення права «Рішення органу місцевого самоврядування Лютенсько-Будищанська сільська рада 19.12.2000 20 сесія 23 скликання», документ, що посвідчує право власності «Державний акт, від 21.02.2001 р. ІV-ПЛ № 015466», тобто встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю ІV-ПЛ № 015466 виданий на прізвище « ОСОБА_2 належить « ОСОБА_1 ».

Згідно листа Відділу №8 управління у Полтавському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що виправити помилку, допущену при виготовленні державного акту на право приватної власності на землю ІV-ПЛ № 015466 неможливо, оскільки з 01.01.2013 року державні акти не видаються в зв`язку з витратою чинності інструкцій «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» та «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договір оренди землі». Рекомендовано звернутися до суду.

Тобто, в наданому документі допущена помилка в написанні персональних даних заявника, а саме в його прізвищі, що позбавляє можливості заявника оформити право власності на земельну частку (пай).

Як передбачено ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 13,81,259,263,264,265,315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Зіньківська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , Державного акту на право приватної власності на землю від 21.02.2001 р. ІV-ПЛ № 015466, що виданий головою Лютенсько-Будищанської сільської ради В.І. Конько на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Т.М.Черняєва