Справа № 545/3984/23
Провадження № 2/545/545/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

при секретарі судового засідання Мамишевій А.Е.

розглянувши у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Терешківської сільської ради, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є батьком неповнолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 є матір`ю. Відповідач на протязі останніх більш ніж двох років вихованням, розвитком та матеріальним забезпеченням дітей не займається та ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не займається їх навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток. В зв`язку з зазначеним звернувся до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову та жодних клопотань не надав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, при розгляді справи по суті покладався на розсуд суду.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , та має спільних з відповідачкою дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На протязі останніх більш ніж два роки, відповідачка ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням дітей. Весь свій час відповідачка ОСОБА_2 витрачає виключно на себе. Вона байдужа до дітей, дуже часто піднімає на них голос, кричить.

Вихованням та утриманням дітей займається позивач, а також прабабуся ОСОБА_5 .

Відповідачка тривалий час взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім?ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, не відвідує разом з дітьми дитячого лікаря та жодних інших закладів, в тому числі розважального чи виховного напрямку. Відповідачка стверджує, що діти їй взагалі не потрібні, їх доля їй байдужа.

Згідно акту від 19.10.2023 року обстеження житлово- побутових умов вбачається, що діти проживали з батьком - ОСОБА_1 . Зазначено, що житловий будинок є охайним та доглянутим. Зазначено, що діти забезпечені одягом, продуктами харчування та всім необхідним. Також, представник служби у справах дітей опитала відповідачку, яка письмово зазначила, що згодна з позбавленням її батьківських прав, про що надана відповідна заява від 19.10.2023 року.

Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов?язків. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір?ю, свідомого нехтування нею своїми обов?язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов?язків.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є солдатом, інспектором прикордонної служби 2 категорії-сапер, відділу прикордонної служби розвідувально-ударних безпілотних повітряних суден НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, призваного по мобілізації 13.03.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до характеристики наданої на останнього, за час несення служби ОСОБА_1 зарекомендував себе цілеспрямованою і відповідальною особистістю, що постійно прагне до вдосконалення своїх професійних якостей. Спроможний самостійно аналізувати обставини та події і приймати виважені рішення за для досягнення максимального результату. Дисциплінований та послідовний у виконанні службових обов?язків, вміє проявити розумну ініціативу. Здатний до поміркованого підпорядкуванням командиром та начальником, вміє володіти собою. Вміє висловлювати свою думку послідовно, лаконічно та змістовно. Самостійний та відповідальний прийнятті рішень, наполегливий в їх реалізації. Користуються повагою у співслужбовців. Самооцінка адекватна. Завжди готовий до конструктивної взаємодії та допомоги оточуючим. В спілкуванні товариський, доброзичливий. На критику реагує правильно. Емоційно стійкий, до конфліктів не схильний. Стійкий у поглядах, здатний протидіяти негативному впливу з боку оточення. Має достатній рівень загальної культури, дотримується загальноприйнятих норм та правил поведінки.

Рішенням Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 29.11.2023 року № 141 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки відносно її дітей розглянуто подання Служби у справах дітей виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, враховуючи протокол засідання комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.11.2023 р., на підставі ст.ст. 164,165,180 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.09.2008 № 866, керуючись ст.ст. 34, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», виконавчий комітеті сільської ради вирішив затвердити висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із змісту висновку вбачається, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є двоє спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі ( свідоцтво про шлюб від 27.04.2023 серія НОМЕР_2 , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).

Мати, ОСОБА_2 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків по відношенню до своїх двох дітей, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не хоче бачитись з дітьми, виїхала з місця реєстрації до міста Київ, на телефонні дзвінки не відповідає. Відповідно до акту обстеження будинку від 15.11.2023 року, ОСОБА_2 виїхала з місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , ще наприкінці жовтня 2023 року. В інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції

України» ВП № 2 Полтавського РУП ГУНІ в Полтавській області відносно гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 16.10.2023 року складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП (лист-повідомлення від 20.11.2023).

Окрім того зазначено, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають на повному забезпеченні батька і на даний момент проживають разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 . Батько ОСОБА_1 проходить військову службу в НОМЕР_1 мобільному загоні Державної прикордонної служби України в/ч НОМЕР_3 і зарекомендував себе, як самостійний та відповідальний в прийнятті рішень і їх реалізації.

Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та

180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов?язків.

Згідно із ст. ст.150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до п 2.ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання обов?язків по вихованню дитини.

Таким чином, дії (бездіяльність) ОСОБА_2 повністю співпадають ознаками, викладеними у п.2.ч.1.ст.164 Сімейного кодексу України та п. 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні, не виявляє турботи щодо своїх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як наслідок, виконавчий комітет Терешківської сільської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно вимог ст.ст. 150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 вересня 1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідає інтересам малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягають до задоволення в повному обсязі

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 164 ч.2, ст. 165 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А. Г. Потетій