Провадження №2/752/540/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

правонаступника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , звернулись до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вони проживають і володіють частиною будинку АДРЕСА_1 , який належав їх батькам.

Після смерті батьків вони успадкували лише по 1/8 частині цього будинку. Іншу частину будинку отримали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Вони користуються будинком більше десяти років, а тому мають підстави для визнання за ними права власності на цей будинок за набувальною давністю.

Просили визнати за ними, окремо за кожним, право власності на 3/8 частки будинку АДРЕСА_1 .

06.09.2021 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

12.01.2022, 14.12.2022 постановлено ухвали про витребування доказів.

04.05.2023 постановлено протокольну ухвалу про залучення ОСОБА_3 , як правонаступника померлого позивача ОСОБА_4 та постановлено ухвалу про витребування доказів.

03.07.2023 постановлено протокольну ухвалу про залучення ОСОБА_8 , як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_6 та постановлено ухвалу про витребування доказів.

16.11.2023 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

30.04.2024 постановлено ухвалу при прийняття справи до провадження та призначено її до розгляду по суті.

22.10.2024 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_6 .

Київська міська рада надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що обставина добросовісного заволодіння позивачами будинком не доведена.

Позивач ОСОБА_1 , правонаступник позивача ОСОБА_3 та представник позивачів ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

16.08.1946 було видано свідоцтво про право спадкоємства, згідно з яким єдиними спадкоємцями майна в рівних частках, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 є дочки померлої ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та сини померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . До складу спадкового майна увійшло домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 . Це домоволодіння було повернуто у власність порядком денаціоналізації померлій ОСОБА_9 за укріпительним актом, виданим 18.10.1923 за №4779.

За адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться житловий будинок площею 64,8 кв.м з надвірними побудовами, частина якого зруйнована.

Згідно з довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 31.10.2018 №1375121 житловий будинокза адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за:

ОСОБА_1 - 1/8 частка;

ОСОБА_5 - 1/4 частка;

ОСОБА_6 - 1/4 частка;

ОСОБА_7 - 1/4 частка;

ОСОБА_4 - 1/8 частка. Після руйнування частини будинку дольові частки не перераховувались.

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті спадкова справа не заводилась.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті заведено спадкову справу №366/2011 (номер у спадковому реєстрі 52059212) у Двадцять другій київській державній нотаріальній конторі.

Згідно відомостей спадкової справи №366/2011 ОСОБА_8 прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_6 , про 26.11.2011 подала нотаріусу відповідну заяву. 20.03.2012 ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право на спадщину, спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з 1/4 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .За життя він склав заповіт від 06.01.1983 за реєстровим №4-309, який був посвідчений у Другій київській державній нотаріальній конторі. Після його смерті спадкова справа не заводилась.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_3 , яка 15.04.2023 отримала свідоцтво про право на спадщину,спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з 1/8 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 25.04.2023 зареєструвала право власності на спадкове майно.

Згідно з довідкою КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» від 25.01.2023 №23 відповідно до проведеної інвентаризації від 14.09.2022 будинок за адресою: АДРЕСА_1 , має житлову площу 63,1 кв.м, житлову площу 37,7 кв.м, житловий будинок реконструйований зі зруйнуванням частини приміщень, до реконструкції житловий будинок мав житлову площу 109,9 кв.м, житлову площу 60,8 кв.м.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України).

Позивачами заявлено вимогу про визнання за ними, окремо за кожним, права власності на 3/8 частки будинку АДРЕСА_1 .

Оцінюючи доводи, викладені сторонами у заявах по суті справи у сукупності з наданими доказами, суд відзначає наступне.

Позов пред`явлений до Київської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 померли до відкриття провадження у справі, а тому не набули статусу відповідачів у цій справі, а тому провадження у справі за позовними вимогами до них було закрито.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Судом встановлено, що позивачами заявлено вимоги про визнання за ними права власності за набувальною давністю на спірний будинок.

Станом на день розгляду справи співвласниками будинку є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яким належить на праві власності по 1/8 частці спірного будинку Крім того, 1/4 частина спірного будинку належить ОСОБА_8 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину, це спадкове майно. Відомості про набуття права власності на решту часток спірного будинку, які належали померлим власникам ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , відсутні.

Суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та її розгляду).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (частина перша, друга та третя статті 51 ЦПК України).

Суд зауважує, що звертаючись до суду із даним позовом про визнання права власності за набувальною давністю на 3/8 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним з них, отже при вирішенні цього спору безпосередньо вирішуються права не лише Київської міської ради, яка може визнати відумерлою 1/2 частину спірного будинку, власниками якої в рівних частках (по 1/4 частці) були померлі ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , але і зачіпаються права іншого співвласника будинку ОСОБА_8 ,якій належить на праві власності 1/4 частина спірного будинку і яка до участі у справі як співвідповідач не залучалась.

За таких обставин суд приходить до висновку висновок про відмову в задоволенні позову, оскільки до участі у справі не була залучена як співвідповідач ОСОБА_8 , права, свободи чи інтереси якої можуть бути порушені внаслідок розгляду справи по суті. Клопотання про залучення її до участі у справі співвідповідача до суду позивачі та їх представник не надали.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 01.11.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, .

Суддя Ж. І. Кордюкова