КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6963/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Ладигіна Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Заставенко М.О.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У вересні 2023 року ТОВ "Євро-реконструкція" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності, з 01 липня 2014 року є суб`єктом господарювання з постачання теплової енергії. Позивач здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 , у тому числі й квартири АДРЕСА_2 .

Вказує, що згідно наявної у позивача інформації відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є користувачами послуг ТОВ "Євро-реконструкція" з теплової енергії та постачання гарячої води.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511).

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання і укладаються з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, були опубліковані на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-реконструкція» 13 жовтня 2021 року.

Договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативно-правовими актами, на момент виникнення заборгованості, між відповідачами та позивачем не було укладено, а також заява-приєднання до умов індивідуальних типових договорів споживачами послуг до ТОВ «Євро-реконструкція» та мешканцями вказаної квартири з метою їх ідентифікації - не надавалася.

Вказує, що відповідачі з листопада 2021 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з лютого 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилась заборгованість, що станом на 01 серпня 2023 року становить 62 157,74 гривень, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 4 499,52 гривень та заборгованість із сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 57 658,22 гривень.

Мотивуючи наведеним, з посиланням на положення статті 625 ЦК України, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 62 157,74 гривень, інфляційну складову боргу у розмірі 11 410,58 гривень, 3% річних у розмірі 3 316,42 гривень, судовий збір 2 684,00 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 62 157,74 грн, інфляційні втрати в розмірі 11 410,58 грн, 3% річних у розмірі 3 316,42 грн, а всього 76 884,74 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» судовий збір у розмірі по 894,67 грн з кожного.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Ладигіним С.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Вказує, що не приймала участі у розгляді справи у суді першої інстанції. Не була належним чином повідомлена про розгляд справи. Про наявність оскаржуваного рішення дізналась 21 грудня 2023 року у застосунку "ДІЯ".

Стверджує, що квартира АДРЕСА_3 обладнана приладом індивідуального обліку гарячого водопостачання, показники якого при зверненні до суду із позовом не були враховані.

Зазначає, що у квартирі гарячим водопостачанням не користуються, оскільки встановлено бойлер та у квартирі ніхто не проживає.

Зазначає, що навіть якщо взяти факт не врахування позивачем засобу індивідуального обліку, позивач помилково нараховує плату по нормативах на кількість зареєстрованих осіб, оскільки у квартирі тривалий час ніхто не проживає.

Стверджує, що у ТОВ "Євро-реконструкція" відсутній договір про надання комунальних послуг, відсутні докази надання комунальних послуг і підстави стягувати і нараховувати борг з 2017 року.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів факту надання послуг з постачання гарячого водопостачання.

Посилається на пропуск позивачем позовної давності та в апеляційній скарзі заявляє клопотання про застосування позовної давності. Вказує, що їй не було відомо про розгляд справи, оскільки не приймала участі у суді першої інстанції. Просить відмовити у задоволенні позову у тому числі з цих підстав.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

01 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ТОВ "Євро-реконструкція" на апеляційну скаргу.

Вказує, що не погоджується із доводами апеляційної скарги, уважає її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги в частині наявності індивідуального засобу обліку гарячої води, вказує, що мешканці квартири за адресою: АДРЕСА_4 , які є споживачами послуг ТОВ "Євро-реконструкція", із заявою до позивача про прийняття на абонентський облік індивідуального засобу обліку гарячої води та його опломбування станом на дату подання позову не звертались.

Посилається на порушення позивачами Правил надання послуг з постачання гарячої води в частині зобов`язання інформування виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні споживача та інших осіб.

Щодо доводів апеляційної скарги про непроживання осіб у квартирі вказує, що надані копії закордонних паспортів з відмітками про перетин кордону України у 2021 та 2023 роках не стосуються заборгованості, що сформувалась за період із лютого 2017 року по 01 серпня 2023 року.

Звертає увагу, що щомісяця з липня 2014 року на адресу відповідачів направлялись квитанції із нарахованими платежами за надані послуги. Проте відповідачі із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів за надані послуги до ТОВ "Євро-реконструкція" не звертались, а відповідно визнавали факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань.

Звертає увагу, що у виконавця відсутній обов`язок періодичної перевірки кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб. Плата за надані послуги нараховується у відповідності до достовірних відомостей, наданих споживачем.

Матеріали справи не містять доказів того, що до моменту подання позовної заяви до суду споживачі звертались до ТОВ "Євро-реконструкція" з повідомленням про перерахунок вартості наданих послуг на підставі індивідуальних показників засобу обліку чи про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб.

Зазначає, що плата за послуги з постачання теплової енергії справляється у залежності від опалювальної площі квартири і не залежить від проживання у ній людей. Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг.

Щодо заяви про застосування наслідків спливу позовної давності вказує, що така є необґрунтованою. Посилається на запровадження карантинних обмежень. Оскільки з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, відтак заява про застосування позовної давності може бути застосована лише до вимог за послуги з гарячого водопостачання в межах періоду з лютого 2017 року по 12 березня 2017 року.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів надання послуг вказує, що такі спростовуються матеріалами справи, зокрема довідкою на включення/відключення опалення в опалювальні періоди.

Мотивуючи наведеним, з урахуванням заяви відповідачки про застосування наслідків спливу позовної давності, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ "Євро-реконструкція" заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 4 499,52 гривень, за послугу з постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 56 333,81 гривень, інфляційну складову боргу у розмірі 10 811,43 гривень, 3% річних у розмірі 3 121,58 гривень, судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Суд також погодився із доводами позивача в частині порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, відтак визнав правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 11 410,58 грн, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 3 316,42 грн.

Щодо доводів про належне повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Установлено, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 27).

Згідно даних супровідного листа від 23 жовтня 2023 року, копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачам на адресу: АДРЕСА_5 .

Згідно даних конверту за трек №291 судова кореспонденція повернулась на адресу суду із відміткою "кінець терміну зберігання".

Ураховуючи те, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення відповідачки про розгляд справи у суді першої інстанції, наведене, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

З матеріалів справи установлено наступне.

Звертаючись із позовом, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів:

- заборгованість за період з листопада 2021 року по серпень 2023 року за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 4 499,52 гривень;

- заборгованість за період з лютого 2017 року по серпень 2023 року за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 57 658,22 гривень;

- інфляційні втрати у розмірі 11 410,58 гривень та 3% річних у розмірі 3 316,42 гривень.

Згідно пункту 1.1 Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" створене учасниками та здійснює свою діяльність на підставі Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про товариство з обмеженою відповідальністю» та інших нормативних актів, чинних на території України, а також цього Статуту.

Згідно пункту 3.1 Статуту Товариство здійснює господарську діяльність з метою задоволення суспільних потреб у продукції, роботах та послугах, а також отримання прибутку і реалізації на основі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників та членів трудового колективу Товариства.

Відповідно до даних витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані у цьому житловому приміщенні з 24 січня 1989 року. ОСОБА_1 зареєстрована з 04 серпня 2009 року. Вказане підтверджується також інформацією з електронного реєстру територіальної громади м. Києва "ГІОЦ/КМДА" від 20 вересня 2023 року (а.с. 9, 26).

Відповідно до даних наданої позивачем довідки здійснювалось підключення та відключення житлових будинків у зв`язку з початком та закінченням опалюваних сезонів у 2014-2023 роках, які перебувають на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», у тому числі і в будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 9 Закону №2189-VIII унормовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 3 статті 20 Закону №1875-IV, частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води в спірний період (лютий 2017 року - серпень 2023 року) були врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила), що втратила чинність 01 травня 2022 року, та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690.

Враховуючи викладене, апеляційний суд уважає, що відповідачі у справі у розумінні положень Закону №1875-IV, Закону №2189-VIII є споживачами послуг, відтак зобов`язані сплачувати отримані фактично послуги, у зв`язку з чим позов про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 12 жовтня 2018 року № 270 власник приміщення у будівлі, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна, власник будівлі, в якій окреме приміщення не є самостійним об`єктом нерухомого майна, подає виконавцю відповідної комунальної послуги або визначеній власником (співвласниками) будівлі іншій особі, яка здійснює розподіл між споживачами обсягів комунальних послуг, письмову заяву в довільній формі про прийняття вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) на абонентський облік, у якій зазначає:

найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка є власником приміщення або будівлі;

поштову адресу заявника (власника або представника власника (співвласників) будівлі);

спосіб отримання повідомлення та адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним та відповідний засіб зв`язку з ним (адреса електронної пошти тощо);

місцезнаходження приміщення, в якому встановлено вузол розподільного обліку / приладу - розподілювача теплової енергії;

перелік документів, що додаються до заяви:

копія документа, що підтверджує право власності на приміщення;

копія декларації про відповідність засобу вимірювальної техніки;

копія супровідної документації до засобу (засобів) вимірювальної техніки, що входять до складу вузла обліку / копія супровідної документації до приладу - розподілювача теплової енергії;

копія акта приймання-передавання робіт із встановлення вузла обліку / приладу - розподілювача теплової енергії (за наявності).

Заяву підписує власник будівлі, приміщення або його представник. Представник додає до заяви документ, що підтверджує його повноваження.

На підтвердження доводів апеляційної скарги про наявність засобу індивідуального обліку скаржницею до апеляційної скарги додано фото-знімок засобу обліку та копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 25 лютого 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Колегія суддів відхиляє надані скаржницею докази, оскільки такі не підтверджують факту, що квартира АДРЕСА_3 обладнана засобом індивідуального обліку.

Доказів на підтвердження того, що відповідачі звертались до виконавця послуг із заявою про прийняття вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії) на абонентський облік, як це визначено пунктом 2 розділу ІІІ вказаного Порядку, матеріали справи не містять.

Згідно даних розрахунку заборгованості за постачання гарячої води, відповідачами здійснювалась оплата за нараховані позивачем послуги. Зокрема, оплату здійснено у лютому 2018 року, в період з листопада 2019 року по грудень 2020 року та з липня 2021 року по листопад 2021 року.

Відповідно до абзаців 1-2 пункту 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.

Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Матеріали справи не містять відомостей про взяття засобу обліку на абонентський облік.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів відхиляє.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів надання послуг колегія суддів відхиляє, оскільки такі спростовуються даними довідки, сформованої ТОВ "Євро-Реконструкція" та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", згідно даних якої здійснювалось підключення та відключення житлових будинків у зв`язку з початком та закінченням опалюваних сезонів у 2014-2023 роках, які перебувають на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», в тому числі і в будинку АДРЕСА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності договору про надання послуг, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"(у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (Закон 1875-IV) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (Закон №2189-VIII) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що гарячим водопостачанням у квартирі не користувались, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:

у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);

у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;

у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено.

Відповідно до підпункту 12 пункту 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690, індивідуальний споживач зобов`язаний надавати виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання послуги з централізованого водопостачання та з постачання гарячої води в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором

Установлено, що у зв`язку із відсутністю у позивача відомостей про встановлення обліку води у квартирі відповідачів, нарахування за гаряче водопостачання здійснювалось у відповідно показань будинкового засобу обліку.

Відтак, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Вирішуючи питання за заявою скаржниці про застосування наслідків спливу позовної давності, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500.

Оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у тому числі статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, колегія суддів констатує, що позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за період з лютого 2017 року по березень 2017 року поза межами позовної давності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 139 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності».

Тобто при солідарному обов`язку будь-який із відповідачів може заявити про застосування позовної давності.

Відповідно до даних бухгалтерської довідки за послугу гарячого водопостачання / постачання гарячої води станом на 01 серпня 2023 року розмір заборгованості за постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 липня 2023 року становить 56 333,81 гривень, за постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року становить 4 499,52 гривень.

За установлених обставин, з урахуванням заяви ОСОБА_1 про застосування наслідків спливу позовної давності із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за постачання гарячої води в розмірі 56 333,81 гривень, за постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 4 499,52 гривень, а всього 60 833,33 гривень.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з лютого 2017 року по 11 березня 2017 року задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності.

Звертаючись до суду з позовом, позивач окрім заборгованості за житлово-комунальні послуги просив суд стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати на підставі частини 2 статті 625 ЦК України.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З період з березня 2017 року по лютий 2022 року відповідно до статті 625 ЦК України підлягає стягненню 3% річних у розмірі 3 121,58 гривень та інфляційні втрати у розмірі 10 811,43 гривень, а всього 13 933,01 гривень.

Відтак, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів становить заборгованість за постачання гарячої води 56 333,81 гривень, заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 4 499,52 гривень, 3% річних у розмірі 3 121,58 гривень та інфляційні втрати у розмірі 10 811,43 гривень.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції вимоги позову задоволено на 97,24% (74 766,34 гривень * 100% / 76 884,74 гривень).

За таких обставин з відповідачів у рівних частках на користь ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 609,92 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (по 869,97 гривень з кожного).

Установлено, що за подачу апеляційної скарги сплачено судовий у розмірі 4 026,00 гривень.

За результатами розгляду апеляційної скарги, таку задоволено на 2,76%. Відтак, з ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 111,12 гривень (4 026,00 * 2,76%).

Відповідно до статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ладигіна Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 грудня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2021 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 4 499,52 гривень, за послугу з постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 01 серпня 2023 року у розмірі 56 333,81 гривень, інфляційні втрати у розмірі 10 811,43 гривень, 3% річних у розмірі 3 121,58 гривень, а всього 74 766,34 гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, по 869,97 гривень з кожного.

Стягнути з ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на користь ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 111,12 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова