Справа № 461/3393/24
Провадження № 4-с/461/21/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2024 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича та скасування постанов,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом

ОСОБА_1 сформувавши документи у системі «Електронний суд» звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича та скасування постанов.

У прохальній частині поданої скарги, ОСОБА_1 просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича відносно виконання виконавчого листа № 461/777/23 від 12.03.2024, виданого Галицьким районним судом м. Львова;

- визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича про відкриття виконавчого провадження №74750386 та № 74750506 від 15.04.2024;

- скасувати виконавче провадження № 73747852 від 05.01.2024;

- повернути безпідставно одержані грошові кошти за ВП №73747852 від 05.01.2024 у сумі 620 грн 39 коп.;

- постановити окрему ухвалу щодо приватного виконавця та направити її органам до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування та притягнути до кримінальної відповідальності приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича за систематичне порушення ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2023, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з останньої на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 152696 грн 25 коп. та 2684 грн 00 коп. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 12.05.2023, скасовано наведене заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2023. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2023, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вирішено стягнути з останньої на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 152696 грн 25 коп. та 2684 грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Скаржниця вказує, що, не погодившись з ухваленим судовим рішенням, нею було подано апеляційну скаргу та ухвалою суду апеляційної інстанції від 02.08.2023, було відкрито провадження за апеляційною скаргою. Як зауважує ОСОБА_1 , всупереч існування апеляційної скарги, Галицьким районним судом м. Львова 03.08.2023 на виконання рішення суду від 22.06.2023 у цивільній справі №461/777/23 видано виконавчий лист. На підставі означеного виконавчого листа, приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталієм Петровичем було відкрито виконавче провадження №73747852 від 05.01.2024 про примусове виконання рішення суду. Постановою Львівського апеляційного суду від 25.01.2024, апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 червня 2023 року змінено. Резолютивну частину рішення викладено у такій редакції: «Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 105860 грн 86 коп. В задоволенні решти позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 1860 грн 75 коп. сплаченого судового збору.».

Скаржниця вказує, що 23.02.2024, за результатами розгляду її скарги на дії приватного виконавця, Галицьким районним судом ухвалено рішення, яким скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича щодо винесення постанови від 05.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження №73747852 та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 73747852 від 05.01.2024 року. В решті вимог скарги відмовлено.

Також, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.03.2024, визнано виконавчий лист, виданий Галицьким районним судом м. Львова 03.08.2023 року у справі № 461/777/23 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором 152696 грн 25 коп. та 2684 грн сплаченого судового збору - таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, 14.03.2024 на адресу приватного виконавця нею була направлена заява про закінчення виконавчого провадження, зняття арешту накладеного на майно (кошти) боржника та повернення стягнутих грошових коштів, яка отримана була виконавцем 19.03.2024. Однак, за твердженням ОСОБА_1 , у порушення п. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем не було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Також, скаржниця вказує, що зареєстрованим місцем її проживання є місто Харків, але наразі вона є внутрішньо переміщеною особою і мешкає у Новопокровській територіальній громаді Чугуївського району Харківської області, які відносяться до Харківської міської територіальної громади та Харківської обласної громади, згідно Наказу № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» з 15.09.2022. З огляду на зазначене, приватний виконавець не мав правомочності для відкриття оскаржуваних виконавчих проваджень.

25.04.2024, сформувавши документи у системі «Електронний суд», ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

29.04.2024 від представника стягувача надійшли письмові заперечення на скаргу. ОСОБА_2 , який діє в інтересах АТ «Ідея Банк», вважає подану скаргу безпідставною та просить відмовити у її задоволенні. Вказує, що 5 березня 2024 року Галицький районний суд м. Львова виніс ухвалу у справі № 461/777/23 про визнання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 05.01.2024 року у справі № 461/777/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суми боргу за кредитним договором 152696,25 грн. та 2684,00 грн. сплаченого судового збору - таким, що не підлягає виконанню. Ухвала суду не набрала законної сили, про існування такої стягувачу стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 25.04.2024 та цього ж дня АТ «Ідея Банк» скерував заяву приватному виконавцеві про закінчення виконавчого провадження № 73747852, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, представник стягувача стверджує, що оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця в порядку передбаченому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, то розгляд питання про повернення безпідставно одержаних грошових коштів у виконавчому провадженні розділом VII ЦПК України не передбачено. Відповідно така вимога не може бути задоволеною судом.

Твердження скаржника стосовно того, що Харківська міська територіальна громада та Харківська обласна громада знаходяться в районі активних бойових дій, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, вважає такими, що не відповідає дійсності. Представник стягувача зауважує, що згідно п. 1 Постанови КМУ від 6 грудня 2022 р. № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1.9 «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій» 22.12.2022 року № 309, територія Харківської міської територіальної громади та Харківської обласної громади належить до територій можливих бойових дій з 15.09.2022 року. Таким чином, за твердженнями останнього, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території Харківської міської територіальної громади та Харківської обласної громади законодавчо не заборонено.

21.05.2024 сформувавши документи у системі «Електронний суд», ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення. Скаржник повторно просить повернути безпідставно одержані грошові кошти за ВП №73747852 від 05.01.2024 року у сумі 620,39 грн та постановити окрему ухвалу щодо приватного виконавця щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, або притягнення до кримінальної відповідальності за систематичне порушення ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 1212 ЦК України. ОСОБА_1 вказує, що в порушення п.2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. постанову про закінчення ВП № 73747852 від 05.01.2024 року винесено тільки 07.05.2024, одна на даний час не повернуто безпідставно стягнутих грошових коштів в розмірі 620,39 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями з відміткою про вручення поштового відправлення, а також довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. Крім того, сторони мають можливість знайомитися з ходом провадження у справі за допомогою системи «Електронний суд».

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням клопотання скаржника, беручи до уваги строки розгляду скарги визначені ч. 1 ст. 450 ЦПК України, а також положення закону про те, що неявка скаржника чи її представника, а також державного виконавця не перешкоджають розгляду скарги, забезпечення учасникам провадження достатньо часу та можливості реалізувати свої процесуальні права, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

II. Мотиви та висновки суду, обставини встановлені під час судового розгляду та докази у справі, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2023, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вирішено стягнути з останньої на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 152696 грн 25 коп. та 2684 грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 12.05.2023 скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2023.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22.06.2023, ухваленим за результатами розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вирішено стягнути з останньої на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 152696 грн 25 коп. та 2684 грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, Галицьким районним судом м. Львова 03.08.2023 на виконання рішення суду від 22.06.2023 у цивільній справі № 461/777/23, видано виконавчий лист. На підставі наведеного виконавчого листа, приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталієм Петровичем було відкрито виконавче провадження № 73747852 про примусове виконання рішення суду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25.01.2024, апеляційну скаргу відповідача задоволено частково. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 червня 2023 року змінено. Резолютивну частину рішення викладено у такій редакції: «Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 105860 грн 86 коп. В задоволенні решти позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 1860 грн 75 коп. сплаченого судового збору.»

На виконання постанови апеляційного суду 12.03.2024 року у справі видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 105860,86 грн. боргу та 1860,75 грн. сплаченого судового збору.

На підставі вищенаведених виконавчих листів приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. 15.04.2024 року відкрив виконавчі провадження № 74750386 та № 74750506.

23.02.2024, за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, Галицьким районним судом ухвалено рішення, яким скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича щодо винесення постанови від 05.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження №73747852 та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 73747852 від 05.01.2024 року. У решті вимог скарги відмовлено.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.03.2024 визнано виконавчий лист, виданий Галицьким районним судом м. Львова 03.08.2023 року у справі № 461/777/23 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором 152696 грн. 25 коп. та 2684 грн. сплаченого судового збору - таким, що не підлягає виконанню.

Встановлено, що 14.03.2024 на адресу приватного виконавця Капліною О.О. було направлено заяву про закінчення виконавчого провадження № 73747852, зняття арешту накладеного на майно (кошти) боржника та повернення стягнутих грошових коштів, яка отримана була виконавцем 19.03.2024.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На відміну від позовного провадження, у якому суд вирішує існуючий між сторонами цивільно-правовий спір, скарги на дії (бездіяльність), рішення державних (приватних) виконавців мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за їх належним виконанням. Згідно з чинним процесуальним законодавством, здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження у цивільному судочинстві.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено підстави, у випадку існування яких виконавче провадження підлягає закінченню. Відповідно до п. 5 означеної статті, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Встановлено, 07.05.2024 приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 73747852. Згідно постанови, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Оцінюючи доводи сторін виконавчого провадження №73747852 на підтвердження та заперечення обставин скарги, суд приходить до переконання, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржницею порушувалося питання про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича про відкриття виконавчого провадження № 73747852 від 05.01.2024 року, а також повернення безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за виконавчим документом. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2024, визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича щодо винесення постанови від 05.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 73747852 та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 73747852 від 05.01.2024 року.

З Єдиного державного реєстру судових рішення встановлено, що вищезазначена ухвала набрала законної сили 13.03.2024.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, вимогам скаржниці про визнання неправомірності дій приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича, стосовно відкриття виконавчого провадження № 73747852 від 05.01.2024 року та повернення безпідставно стягнутих коштів вже було надано правову оцінку, а отже такі вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог скаржниці про визнання незаконними та скасувати постанови приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталія Петровича про відкриття виконавчого провадження № 74750386 та № 74750506 від 15.04.2024, то такі на переконання суду, також не підлягають до задоволення, виходячи з наведеного.

Як зазначено вище, 25.01.2024 Львівським апеляційним судом винесена постанова якою рішення Галицького районного суду міста Львова від 22 червня 2023 року змінено, а саме резолютивну частину рішення викладено у такій редакції: «позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором 105860,86 грн. В задоволенні решти позову відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 1860,75 грн. сплаченого судового збору.».

На виконання постанови апеляційного суду, 12.03.2024 року видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 105860,86 грн. боргу та 1860,75 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищенаведених виконавчих листів, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. 15.04.2024 року відкрив виконавчі провадження № 74750386 та № 74750506.

Суд погоджується з твердженнями представника АТ «Ідея Банк» про те, що згідно п. 1 постанови КМУ від 6 грудня 2022 р. № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до - зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1.9 «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 22.12.2022 року № 309 територія Харківської міської територіальної громади та Харківської обласної громади належить до територій можливих бойових дій з 15.09.2022 року. Таким чином, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території Харківської міської територіальної громади та Харківської обласної громади законодавчо не заборонено. Окрім того, ОСОБА_1 не надано жодних доказів для підтвердження того, що остання є внутрішньо переміщеною особою. Більше того, скаржницею до скарги не долучено копії жодного наведеного нею судового рішення і ці обставини суд перевіряв виходячи з доводів сторін та даних наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Відтак, підстав для встановлення факту незаконного відкриття означених вище виконавчих проваджень судом не встановлено.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на ч. 1 ст. 1212 ЦК України, якою визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стягнуті кошти за твердженням скаржниці повинні бути їй повернуто. Зазначене питання не може бути предметом розгляду в межах скарги на дії приватного виконавця в порядку передбаченому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, з огляду на те, що суд в межах здійснення контролю за виконанням судових рішень не може досліджувати питання правовідносин сторін, які виходять за межі питань, що вирішувались судом під час ухвалення рішення.

У поданій скарзі, ОСОБА_1 просить постановити окрему ухвалу щодо приватного виконавця та направити її органам до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування та притягнути до кримінальної відповідальності приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича за систематичне порушення ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 262 ЦПК України, суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Під час розгляду даної скарги, систематичне порушення приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Амельченком Віталієм Петровичем норм ЗУ «Про виконавче провадження» не встановлено. Скаржниця вказує, як підставу для ініціювання питання щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності те, що 14.03.2024 на адресу приватного виконавця нею була направлена заява про закінчення виконавчого провадження, зняття арешту накладеного на майно (кошти) боржника та повернення стягнутих грошових коштів, яка отримана була виконавцем 19.03.2024. З Єдиного державного реєстру судових рішення встановлено, що ухвала Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2024 набрала законної сили 13.03.2024, а ухвала якою було визнано виконавчий лист, виданий Галицьким районним судом м. Львова 03.08.2023 року у справі № 461/777/23 таким, що не підлягає виконанню, набрала законної сили лише 26.03.2024.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_1 до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження, ухвала суду, якою виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню не вступила в законну силу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 800/500/16 (провадження № 11-1156заі18) зазначено: "окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду".

З огляду на наведене суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали. Натомість, відмова у задоволенні зазначеної вимоги не позбавляє скаржницю права самостійно звернутись до відповідного дисциплінарного органу для розгляду питання притягнення виконавця до дисциплінарної відповідальності, а також до правоохоронних органів для ініціювання питання початку кримінального провадження.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича та скасування постанов.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

ухвалив :

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 );

особа, бездіяльність якої оскаржується приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович

(61001, м. Харків, майдан Захисників України, 7/8);

стягувач Акціонерне товариство «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

Повний текст ухвали складено 23 травня 2024 року.

Суддя В.В. Стрельбицький