Справа № 282/117/24
Провадження № 2/282/93/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Вальчука В. В.

при секретарі судового засідання Демчук В. І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Кіндрась Сергій Володимирович до Любарської селищної ради Житомирського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Рогізно Любарського району Житомирської області у віці 76 років помер його батько ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Рогізна Любарського району Житомирської області у віці 79 років померла моя мати ОСОБА_3 .

Він являється спадкоємцем майна померлої матері за законом, серед якого є житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Після смерті матері ОСОБА_3 ним отримано Договір про поділ спадщини від 17.08.2023 року в частині оформлення спадщини на вищевказаний житловий будинок (з господарськими будівлями і спорудами, земельними ділянками з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства).

Дане домогосподарство до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину він не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним, в порядку спадкоємства за законом, права власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 .

Представник позивачки у підготовче судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у поданій ним заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить справу слухати у його відсутності.

Представник Любарської селищної ради у підготовче судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак у відзиві на позов, що надійшов на адресу суду зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З свідоцтва про народження слідує, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Рогізна Любарського району помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №15 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Рогізна Любарського району помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №15 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на її майно, спадкоємцями якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , якими 17.08.2023 укладено договір про поділ спадщини, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Соляром В.М. Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_1 у власність переходить цілий житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований по вул.Млиновій в с.Рогізна Житомирського району Житомирської області.

Згідно виписки з погосподарської книги за 1991 - 2023 роки с.Рогізна Житомирського району №113 від 18.05.2023 року, виданої Великоволицьким старостинським округом Любарської селищної ради, головою двору значиться ОСОБА_2 , а після його смерті, головою сім`ї зазначена його дружина ОСОБА_3 .

Архівна довідка №256 від 06.07.2023, видана Архівним відділом Житомирської РДА свідчить про те, що рішенням Бичівської сільської ради від 16.02.1994 року ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,51 га.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу, №259/02-31 від 17.08.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 по смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно.

Згідно інформаційної довідки №343200365 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 відомості відсутні.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2009 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_3 , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 200, 211, 247, 263 - 265, 271 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України, РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,25 га., для ОЖБ з прилеглою земельною ділянкою площею 0,26 га. для ОСГ.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В. В. Вальчук