УХВАЛА

29 травня 2024 року

м. Київ

справа № 552/3735/20

провадження № 61-10507св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО»,

особа, дії якої оскаржуються, - приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Солонько Микола Миколайович,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича - адвоката Коваля Ростислава Олександровичапро ухвалення додаткового судового рішення у справі за скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на дії та бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича та зобов`язання повернути невикористані кошти авансового внеску після повернення виконавчого листа без виконання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ «СК «ІНГО») звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька М. М. (далі - приватний виконавець), в якій просило суд визнати дії приватного виконавця незаконними та зобов`язати повернути невикористані кошти авансового внеску після повернення виконавчого листа без виконання.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2022 року скаргу АТ «СК «ІНГО» задоволено.

Визнано дії приватного виконавця незаконними та зобов`язано його повернути на рахунок стягувача АТ «СК «ІНГО» невикористані кошти авансового внеску у сумі 4 273,45 грн, сплачені відповідно до платіжного доручення від 11 січня 2021 року № 502 після повернення без виконання виконавчого листа № 552/3735/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «ІНГО» відшкодування збитків у сумі 210 515,72 грн, судових витрат у розмірі 3 157,74 грн, а всього - 213 673,46 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця залишено без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2022 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2024 року касаційну скаргу представника приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - адвоката Коваля Р. О. задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року скасовано.

У задоволенні скарги АТ «СК «ІНГО», поданої на дії та бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька М. М., відмовлено.

Стягнуто з АТ «СК «ІНГО» на користь приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька М. М. судовий збір у розмірі 1 642,61 грн(провадження № 61-10507св23).

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшла заява представника приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - адвоката Коваля Р. О. про ухвалення додаткового судового рішення, яким представник просив вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15 000,00 грн у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції.

Заява мотивована тим, що у касаційній скарзі представник приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - адвокат Коваль Р. О., серед іншого, просив вирішити питання про розподіл судових витрат, посилаючись на положення частини восьмої статті 141 ЦПК України.

До вищевказаної заяви про ухвалення додаткового судового рішення додано: копію договору про надання правничої допомоги від 05 жовтня 2020 року № 88-П; угоду від 25 травня 2023 року № 18/23 про заміну сторони зобов`язання до договору про надання правничої допомоги від 05 жовтня 2020 року № 88-П; додаткову угоду від 01 червня 2023 року № 20/23 до договору про надання правничої допомоги від 05 жовтня 2020 року № 88-ПД; акт № 1 про надані послуги від 04 квітня 2024 року; докази направлення клопотання з додатками іншим учасникам.

У травні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи та вказану заяву представника приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - адвоката Коваля Р. О., колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 134, 141 ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Подібні висновки містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 грудня 2021 року у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20).

Встановлено, що представник приватного виконавця у поданих у цій справі заявах до суду касаційної інстанції не наводив попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат. Тому колегія суддів не приймає до уваги посилання представника заявника про вчинення заяви про розподіл судових витрат до прийняття постанови за результатом розгляду касаційної скарги на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2022 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року.

Відповідно і заява представника приватного виконавця про ухвалення додаткового рішення, яка подана після ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення, без надання попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, відповідно до положень статей 134, 141 ГПК України, та судової практики, не є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 29 червня 2022 року у справі №161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) зазначив, що потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів у підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Оскільки представник приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва ОСОБА_2 - адвокат Коваль Р. О. ні у касаційній скарзі, ні у заяві про усунення недоліків не заявив про необхідність розподілу витрат на правову допомогу в передбаченому процесуальним законом порядку (до прийняття постанови за результатом розгляду касаційної скарги), не надав попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з АТ «СК «ІНГО» витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 134, 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича - адвоката Коваля Ростислава Олександровичапро ухвалення додаткового судового рішення у справі за скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на дії та бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича та зобов`язати повернути невикористані кошти авансового внеску після повернення виконавчого листа без виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець