У Х В А Л А

про повернення позовної заяви позивачеві

21.02.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про стягнення моральної та матеріальної шкоди за фальсифікацію доказів у договорі,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив за порушення умов укладеного договору від 01.01.2019 стягнути з відповідача на його користь 32000 грн матеріальної та 468000 грн моральної шкоди.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви ОСОБА_1 не додав документ, що підтверджує сплату ним судового збору.

Ухвалою судді від 23.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що вона не оплачена судовим збором. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання ухвали судді від 23.01.2024 позивач ОСОБА_1 01.02.2024 подав до суду заяву про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді від 12.02.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Позивачеві продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Позивачеві роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали судді, а саме, що позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню позивачеві.

На виконання вимог ухвали судді від 12.02.2024 позивач 16.02.2024 повторно подав заяву про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що забороняється стягувати гроші з пенсії, яка є єдиним джерелом доходу. Додав довідки Севериніської сільської ради від 27.09.2022 та від 06.03.2023 про те, що він проживає в АДРЕСА_1 , один, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, транспорту не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Звернувшись до суду повторно із заявою про звільнення від сплати судового збору, на підтвердження скрутного майнового стану ОСОБА_1 подав до суду довідки Севериніської сільської ради від 27.09.2022 та від 06.03.2023 про те, що він проживає в АДРЕСА_1 , один, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, транспорту не має.

Оскільки суд не наділений повноваженнями звільняти особу від сплати судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, враховуючи докази надані позивачем на підтвердження його майнового стану, вважаю, що підстави, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для його звільнення від сплати судового збору, відсутні.

Слід зазначити, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

За наведених обставин суддя зробив висновок, що позивач не виконав вимоги ухвали від 12.02.2024 про залишення позовної заяви без руху, а тому суддя констатує, що без усунення недоліків позовна заяви суд не може вирішити питання про відкриття провадження у справі, а відтак позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Слід також зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про стягнення моральної та матеріальної шкоди за фальсифікацію доказів у договорі - повернути позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в прядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Ухвала підписана 21.02.2024