Дата документу 31.10.2024
Справа № 334/5895/24
Провадження № 2/334/2527/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

установив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Від представника позивача адвоката Боярської В.Л. надійшло клопотання про передачу справу за підсудністю до Обухівського районного суду Київської області, у зв`язку із тим, що відповідач як внутрішньо переміщена особа зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , де він проживає із своїми доньками. У зв`язку із цією обставиною, представник відповідача вважає, що розгляд справи здійснюється із порушенням територіальної підсудності.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання, вказавши на те, що і позивач, і відповідач мають зареєстроване місце проживання у м. Енергодар Запорізької області, відтак на момент відкриття провадження судом не було порушено правил визначення територіальної підсудності, а саме клопотання направлено на затягування розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки Державної міграційної служби України зареєстрованим місцем проживанням ОСОБА_4 є АДРЕСА_2 .

Згідно із розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.09.2022 року №49/0/9-22 територіальна підсудність справ Енергодарського міського суду Запорізької області тимчасово визначено за Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Ураховуючи наведене, суд відмовляє у задоволені клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду.

Також суд наголошує на тому, що ще в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснив відповідачу його право прийняти участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Крім того, представником відповідача заявлено клопотання про перехід до загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання у справі. Клопотання мотивовано тим, що відповідач можливо має намір витребувати докази та можливо викликати свідків.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача, вказавши на те, що ця дія направлена лише на затягування судового розгляду.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України врегульовано, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Нормами частини третьої статті 274 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У даному випадку розглядається справа про розірвання шлюбу, яка не відноситься до категорії складних судових спорів. Представником відповідача не наведено жодної конкретної обставини, яка потребує переходу до загального позовного провадження. Натомість викладені виключно припущення.

Ураховуючи наведене, суд відмовляє у задоволені вказаного клопотання відповідача.

Суд окремо зауважує про те, що ухвала про відкриття провадження разом із копіями позовної заяви та доданих матеріалів направлена судом на адресу вказану самим відповідачем: АДРЕСА_1 , проте конверт повернувся до суду із відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання».

Також представником відповідача заявлено клопотання про надання сторонам строку для примирення у 6 (шість) місяців. Назване клопотання обґрунтоване тим, що відповідач бажає зберегти родину і переконаний, що вся ця справа є наслідком тимчасового непорозуміння між сторонами.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що рішення про розлучення вже прийнято позивачем, сторони вже дуже тривалий час не підтримують шлюбних відносин, а тому задоволення клопотання призведе лише до затягування розгляду справи.

Частиною першою статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Статтею 111 Сімейного кодексу України встановлено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання представника відповідача, надавши строк для примирення в один місяць, адже фактичні обставини справи (проживання подружжя в різних регіонах країни, наявність спорів щодо проживання дітей та їх утримання) свідчать, що більш строк не призведе до позитивних змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 251, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволені клопотання представника відповідача адвоката Боярської В.Л. про передачу справи на розгляд до Обухівського районного суду Київської області.

Відмовити у задоволені клопотання представника відповідача адвоката Боярської В.Л. про перехід до загального позовного провадження.

Клопотання представника відповідача адвоката Боярської В.Л. про надання строку на примирення задовольнити частково.

Надати сторонам строк для примирення тривалістю один місяць.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Визначити дату, час і місце проведення судового розгляду по суті: 02.12.2024 року о 10:00 год. в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2, кабінет №2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін