ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-н/753/894/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

"08" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 78 782,31 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024 дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А.

Згідно з ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

За приписами ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Також в пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» закріплено положення, що заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності.

При цьому, загальні правила підсудності врегульовані ст. 27 ЦПК України, зокрема частиною 2 цієї статті встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Застосування у наказному провадженні альтернативної або виключної підсудності процесуальним законодавством не встановлено.

З поданої заяви вбачається, що боржником в ній визначено ТОВ «ДІЄСА».

07.10.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №829959 з якої вбачається, що адресою місцезнаходження ТОВ «ДІЄСА» є: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 45, що знаходиться у Голосіївському районі м. Києва.

За нормою п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що місцезнаходження боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 27, п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись стст 165, 166, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.