Номер провадження: 22-ц/813/1230/24
Справа № 520/6221/14-ц
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Губар Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М. 17 березня 2022 року у м. Одеса, -

встановила:

15 березня 2022 року ТОВ «Укрдебт Плюс» звернулось до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просило замінити стягувача у цивільній справі №520/6221/14-ц з примусового виконання виконавчих листів з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Укрдебт Плюс» у зв`язку із переходом до заявника прав кредитора на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги №2083/К від 15 листопада 2019 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 17 березня 2022 року заяву ТОВ «Укрдебт Плюс» було задоволено, замінено стягувача у цивільній справі №520/6221/14-ц з примусового виконання виконавчих листів з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Укрдебт Плюс» у зв`язку з переходом до заявника прав кредитора, відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15 листопада 2019 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що Київським ВДВС ще у 2017 році було повернуто виконавчий лист на підставі ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а тому заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає, оскільки заявник не поставив питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходив, що не заважає розгляду справи у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Сторони про розгляд справи на 10 вересня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились представник ОСОБА_1 , представник ТОВ «Укрдебт Плюс».

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування судом норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» було задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту за № 0 від 25 травня 2007 року у загальній сумі 159238,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 травня 2014 року становило 1815317,65 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На виконання вказаного судового рішення 03 серпня 2015 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи № 520/6221/14-ц.

20 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 05 травня 2015 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05 травня 2015 року було залишено без задоволення.

15 листопада 2019 року ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс», за результатами відкритих торгів (аукціону), уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К.

За умовами вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» передало у власність ТОВ «Укрдебт Плюс» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно договору, ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 0 від 27 травня 2007 року та іпотечним договором, посвідченим 25 травня 2007 року Ситніковою Ю.Д., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Згідно відповіді Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що перевіркою даних АСВП та відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено що:

на виконанні в Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №50199785 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1815317,65 грн. 23 вересня 2016 року державним виконавцем відділ, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року із змінами (далі Закон №606-XIV), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавче провадження передано до архіву;

на виконанні в Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №50199813 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1218,00 грн. 23 вересня 2016 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону №606- XIV, по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа, стягувачу та виконавче провадження передано до архіву;

на виконанні в Першому Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №54887981 по примусовому виконанню виконавчого листа №520/6221/14-ц, виданого Київським районним судомам. Одеси 03 серпня 2015 року, про стягнення в ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1815317,65 грн. 14 червня 2018 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №№1404-VIII), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавче провадження передано до архіву;

на виконанні в Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №50199736 по примусовому виконанню виконавчого листа № 520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь І1АТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1815317,65 грн. 23 вересня 2016 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21 квітня 1999 року із змінами (далі Закон №606-XIV), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану та виконавче провадження передано до архіву;

на виконаній в Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №50199860 по примусовому виконанню виконавчого листа №520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1218,0 грн. 23 вересня 2016 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону №606- XIV, по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавче провадження передано до архіву;

на виконанні в Першому Київському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №54888589 по примусовому виконанню виконавчого листа №520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1815317,65 грн. 14 червня 2018 року державним виконавцем відділу, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №№1404-VIII), по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану та виконавче провадження передано до архіву.

Виконавчі провадження у відношенні ОСОБА_2 на виконанні у вищезазначених відділах не перебували.

Однак перевіркою даних АСВП встановлено, що виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчих листів № 520/6221/14-й, виданих Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів у розмірі 1815317,65 грн. та 1218,00 грн. перебували на виконанні у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08 квітня 2016 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. 27 грудня 2022 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту грошових коштів у розмірі 1815317,65 грн. Стягувач: ТОВ «Укрдебт Плюс» (ВП №70621911).

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. 27 грудня 2022 року винесено постанову про арешт коштів боржника за виконавчим листом 520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 (ВП №70621911).

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б. 27 грудня 2022 року винесено постанову про арешт майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа 520/6221/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 03 серпня 2015 року, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2 .

Проте, колегія суддів не приймає до уваги дані постанови, винесені з явним порушенням порядку (з порушенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та без вирішення питання про заміну стягувача на його правонаступника).

Згідно ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма кореспондується з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 442 ЦПК України, ч. 6 ст. 12, п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26, ч. 5 ст. 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов ч. 5 ст. 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим ст. 55 ЦПК України, в силу другої частини цієї статті.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абз. 2 ч. 1 ст. 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із ч. 1 ст. 41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас, після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (пункти 6.96.12, 6.15).

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Відповідний правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати ВС від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Колегія суддів враховує, що у даній справі виконавче провадження є завершеним, при цьому ТОВ «Укрдебт Плюс» не зверталось до суду із заявою про відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). Відповідно, за відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження, у суду не було і підстав для вирішення питання щодо процесуального правонаступництва.

При вказаних обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин та нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим ухвала Київського районного суду м. Одеси 17 березня 2022 року підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси 17 березня 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 24 вересня 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе