441/2573/23 2/441/135/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яворської Н.І.

за участю секретаря судових засідань Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області треті особи - Львівська районна державної адміністрації, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсним та скасування розпорядження, Державного акта, реєстрації права власності та визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Мартин В.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, просила визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 721 від 02.12.2002, в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,0696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 085683, виданий 29.12.2002 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1015; скасувати в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) площею 1,38 умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату ЛВ № 144995, виданого 22.04.1997, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивовано тим, що 26.12.2000 на випадок смерті ОСОБА_2 склала заповіт, за яким заповіла позивачці все своє майно. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернулась до нотаріуса для її оформлення, однак листом нотаріуса від 01.08.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що державний акт видано після смерті спадкодавця. Вказане змушує позивачку звертатись до суду із позовом про визнання вказаного Державного акту та розпорядження в частині його видачі недійсними та про визнання за нею права на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, 06.02.2024 від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, проте 09.11.2023 міський голова подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує щодо задоволення позову, справу просить розглядати у відсутності їх представника.

Представник третьої особи - Львівської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, 07.11.2023 начальник подала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в підготовче засідання не з`явився, причин неявки не повідомив про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить думки про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2000 ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 144995 від 22.04.1997, належало право на земельну частку (пай) розміром 1,38 у.к.га, на території Керницької сільської ради, що підтверджується також витягом від 11.09.2023 (а.с.13, 14).

З Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 085683, вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Керницької сільської ради. Вказаний акт було видано 29.12.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 721 від 02.12.2002 (а.с.12).

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 фактично прийняла в порядку ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Із листа Городоцької державної нотаріальної контори № 423/01-16 від 01.08.2023 видно, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що правовстановлюючий документ про право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.18).

В ч.1 ст.3 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Згідно ч.1 ст.524 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) площею 1,38 у.к.га на території Керницької сільської ради, таке право увійшло до складу її спадкового майна.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Оскільки розпорядження голови Городоцької РДА та Державний акт на право приватної власності на землю, були видані після смерті ОСОБА_2 , такі слід визнати недійсними.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову.

На підставі ст. 25,373,392,1217,1268 ЦК України, ст. 529,548-549 ЦК України в ред.1963, керуючись ст. 5,10,18-19,258,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними розпорядження голови Городоцької РДА № 721 від 02.12.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,0696 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 085683, виданий 29.12.2002 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №721 від 02.12.2002, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1015, скасувавши в поземельній книзі запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право земельну частку (пай) площею 1,38 умовних кадастрових гектари, що належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату ЛВ № 144995, виданого 22.04.1997.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.