Дата документу 30.10.2024
Справа № 335/6098/23
Провадження № 2/334/2640/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 року у справі №334/6098/23 задоволено позовні вимоги концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення з неї суми основного боргу у розмірі 46 921,30 грн., які є заборгованістю за період з 01.12.2015 року по 31.10.2021 року з оплати послуг позивача з виробництва та постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води)

Ухвалою суду від 02.08.2024 року задоволено заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2023 року у справі №334/6098/23 скасоване, справу призначено до розгляду у спрощеному порядку.

Відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач заперечила проти позовних вимог, вказавши на те, що позовна заява має бути залишено без руху, адже довіреність представника не містить відмітки «згідно з оригіналом» та відсутності повноважень у представника ОСОБА_2 на підписання позову, а самим позивачем пропущений строк позовної давності на пред`явлення позову.

Також відповідач вказує на те, що у довідці концерну «МТМ», яка надана позивачем на підтвердження розміру заборгованості відсутні необхідні реквізити документу, а інші документи знову ж таки не містять засвідчувальних написів.

Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем не доказів на підтвердження того, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відсутні інші співвласники чи зареєстровані особи, які мають також обов`язок щодо сплати комунальних платежів.

Представником позивача подано клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що сума боргу, яка стягнута за заочним рішенням суду, повністю погашена в межах виконавчого провадження.

Судове засідання у справі декілька разів (загалом після скасування заочного рішення було призначено шість судових засідань) відкладалось через неявку представника позивача, клопотання відповідача про надання часу для підготовки відзиву на позов та можливості скористатись правовою допомогою.

Так, перед судовим засіданням, яке відбулось 30.10.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не може з`явитись у судове засідання, оскільки зайнята доглядом за матір`ю. Крім того, представником відповідача заявлено клопотання про допит ОСОБА_1 у якості свідка, яка може пояснити, що не здійснювала платежів за послуги концерну «МТМ» у січні 2021, грудні 2021 та квітні 2020.

Розглянувши вище вказані клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Положеннями статті 78 ЦПК України унормовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Факт сплати грошових коштів за комунальні послуги не може підтверджуватись чи заперечуватись показами свідків, оскільки такі платежі здійснюються через систему платіжних засобів, яка існує в Україні, а відтак може бути підтверджений лише відповідними платіжними документами.

Крім того, відповідно до положень п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

З огляду на вказане та той факт, що відповідачем та його представником жодним чином не обґрунтована причини за якої вони не подали заяву про допит свідка разом із відзивом або ж у попередніх судових засіданнях, суд відмовляє у задоволені заяви про допит свідка та у клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житловий будинок у якому розташована приміщення у якому зареєстрований відповідач.

Відповідач є споживачем названих послуг позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у період з 01.12.2015 року по 31.10.2021 року надав послуги загальною вартістю 65 618,22 грн. Відповідач за вказаний період сплатив 46 921,31 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Частиною першою статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Отже, враховуючи той факт, що відповідач періодично здійснював погашення боргу перед позивачем, тобто вчиняв дії визначені ч. 1 ст. 264 ЦК України та враховуючи положення пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позивачем не пропущенні строки позовної давності для звернення із відповідними вимогами.

За таких обставин підстав для задоволення заяви відповідача про застосування строків позовної давності немає.

Інші доводи відповідача, зокрема, щодо надання незасвідчених копій та відсутності повноважень у представника позивача на підписання позову спростовуються матеріалами справи.

Проте, судом встановлено, що станом на 30.10.2024 року борг відповідача перед позивачем повністю погашений.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Керуючись статтями 255, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі за позовом концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення 46 921,30 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.11.2024 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін