Справа № 931/603/24
Провадження № 2-о/931/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

представника Міністерства оборони України - Кравціва Р.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

19.08.2024 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання її та ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 27.05.2008 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що вона з 09 червня 2003 року проживала в шлюбі зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Від спільного подружнього життя у них народилась дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

27 травня 2008 року шлюб між нею та ОСОБА_5 було розірвано.

Однак, вони після розірвання шлюбу продовжили проживати разом, вести спільне господарство, мали спільний бюджет, сплачували за комунальні послуги, тобто проживали як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу.

Загалом відносини між ними, які склалися в період спільного проживання, були притаманні подружжю, вони спільно проживали, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки.

Вони прожили безперервно разом однією сім`єю більше 21 року.

16 липня 2024 року ОСОБА_5 під час несення служби, загинув.

Підставою звернення заявниці з даною заявою до суду є необхідність використання можливостей оформлення соціальних виплат, державної допомоги та пільг, які передбачені для члена військовослужбовця, який загинув, тому встановлення даного факту має для неї юридичне значення. Просить заяву задовольнити.

13.09.2024 року від представника Міністерства оборони України надійшли письмові заперечення, в яких Міністерство оборони проти такої заяви заперечує, вважає її необґрунтованою, з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.02.1993, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

28.02.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Для віднесення особи до кола членів однієї сім`ї необхідними є фактори спільного проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільного побуту і взаємних прав й обов`язків осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що заявник проживала однією сім`єю і була членом сім`ї ОСОБА_5 .

Встановлення права особи, яка вважає себе членом сім`ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення: факту проживання з загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Зазначає, що надані ОСОБА_4 докази жодним чином не підтверджують, що вона перебувала у родинних (сімейних) відносинах з ОСОБА_5 , починаючи з травня 2008 року, наявності між ними спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, а також, що такі особи спільно проживали та вели спільне господарство.

З приводу посилання заявниці на витяг з реєстру територіальної громади від 07.08.2024 № 229 та витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.08.2024 № 228, зазначає, що довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб чи будинкова книга домогосподарства тощо не можуть свідчити про спільний побут, ведення спільного господарства чи приналежність до сім`ї загиблого. Вони лише засвідчують місце знаходження житла особи (адреса житла).

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 07.08.2024 № 229 загиблий зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (зареєстрований загиблий за вказаною адресою був з 04.01.2004, тобто після реєстрації шлюбу із заявницею та знятий з реєстрації 07.08.2024, тобто факт зняття з реєстрації був пов`язаний із загибеллю останнього). Водночас, згідно з витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 07.08.2024 № 228 не вбачається, що загиблий був зареєстрований або проживав за адресою місця проживання заявниці.

Звертає увагу суду і на ту обставину, що сповіщення сім`ї про загибель ОСОБА_5 було адресовано саме матері - ОСОБА_3 , а не «цивільній дружині».

Долучена заявником довідка Локачинської селищної ради 05.08.2024 № 221 не містить жодних вказівок на період спільного проживання, як і не містить інформації, на підставі чого така була видана.

Водночас будь-яких інших доказів у підтвердження заявлених вимог, заявник не надає.

Просить у задоволенні заяви відмовити повністю.

У судовому засіданні 16.09.2024 року заявник підтримала свою заяву із підстав, зазначених у ній. Просила її задовольнити. Її представник також пояснив, що матеріали справи містять достатньо доказів для встановлення даного факту.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є батьками загиблого ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтвердили той факт, що їх син постійно проживав однією сім`єю як чоловік та жінка із заявницею, як під час їхнього шлюбу так і після його розірвання, до самої його загибелі. Вони проживала у с. Козлів, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно купували майно та користувались ним, і у них є спільна дитина ОСОБА_7 , якого вони також виховували як сім`я. Просили заяву задовольнити.

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви із підстав, зазначених у його письмових запереченнях.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений судовою повісткою, надісланою до кабінету Електронного суду. Будь яких заяв, клопотань, заперечень від нього не надходило.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заслухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованих осіб та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Так, з 09.06.2003 року по 27.05.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвами про одруження серії НОМЕР_1 від 09.06.2003 року та розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 27.05.2008 року (а.с. 12, 13).

Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18.04.2005 року (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 від 23.07.2024 року, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_6 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади Локачинської селищної ради за період з 01.01.2000 по 07.08.2024 років № 229 від 07.08.2024 року, ОСОБА_5 з 04.01.2004 року по 07.08.2024 року був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12527207 від 16.11.2006 року є ОСОБА_4 (заявниця) (а.с. 18, 21).

ОСОБА_5 був військовослужбовцем і загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 при виконанні військового обов`язку, його смерть пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 23.07.2024 року, лікарським свідоцтвом про смерть №10-12/2051 від 17.07.2024 року та сповіщенням сім`ї № 32 від 19.07.2024 року (а.с. 9, 10, 14).

Згідно з витягом про зареєстрованих у житловому будинку осіб Локачинської селищної ради № 228 від 07.08.2024 року, ОСОБА_4 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 (а.с. 17).

Разом з тим, відповідно до довідки Козлівського старостинського округу Локачинської селищної ради № 221 від 05.08.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсно проживали за однією адресою ( АДРЕСА_3 ) на день його смерті та вели спільне господарство (а.с. 16).

Свідок ОСОБА_6 , син заявниці та ОСОБА_5 , пояснив, що його батько та матір постійно проживали разом із ним, виховували та забезпечували його, мали спільний бюджет, придбавали майно та користувалися ним. Причини розірвання шлюбу між ними йому невідомі, але періодів у їх житті, коли б вони не проживали разом, не було.

Факт спільного проживання, проведення дозвілля та відпочинку заявниці та ОСОБА_5 підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_11 , а також фотознімками, що містяться на лазерному диску, наданому заявницею та дослідженому судом, де зображено разом ОСОБА_4 та загиблого ОСОБА_5 , особу якого ідентифіковано згідно з копією паспорта, в побуті, на відпочинку, сімейний святах, а також в період проходження ОСОБА_5 військової служби (а.с. 24, 94-95).

Крім того, до матеріалів справи долучено комерційну пропозицію від 27.10.2016 року на купівлю пластикового вікна, де замовником виступав ОСОБА_5 (зазначено місце проживання - с. Козлів), що підтверджує факт його участі у проведенні ремонтних робіт за адресою фактичного проживання із ОСОБА_4 . Також факт допомоги своїй сім`ї, участі у спільних витратах та наявності спільного бюджету підтверджується виписками по рахунках ОСОБА_4 із АТ КБ «Приватбанк», у яких міститься інформація про перекази власних коштів ОСОБА_5 заявниці (а.с. 22, 96-105).

Відповідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Приписами ст.3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами 1 та 2 ст.21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст.3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Досліджені судом докази в своїй сукупності достовірно вказують на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 27.05.2008 (після розірвання офіційного шлюбу ) і до 16.07.2024 (моменту смерті ОСОБА_5 ), вели спільне господарство, мали спільний бюджет та виховували сина, а відтак суд вважає, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації права заявниці звернутись до компетентного органу із заявою для отримання виплати у зв`язку із загибеллю ОСОБА_5 , пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби.

Однак, суд звертає увагу, що встановлення цього факту не є безумовною підставою для отримання заявницею такої виплати, також суд у цій справі не має права надавати оцінку доказам щодо наявності чи відсутності у заявниці права на отримання такої виплати.

Чи віднесено осіб, які проживали однією сім`єю з загиблим/загиблою, як чоловік та жінка, без шлюбу, до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, які мають право на таку виплату має вирішити компетентний орган у відповідності до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII; Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168; Наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45, яким затверджено «Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану»; Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 19, 76-81, 89, 263-265, 268, 273, 294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме: те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 27.05.2008 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30 - денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_7 .

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_8 .

Міністерство оборони України, адреса: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ - 00034022.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_9 .

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2024 року.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба