П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2024 року місто Київ

справа № 755/4066/23

провадження №22-ц/824/6358/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 3 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Галагана В.І.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (далі за текстом Умови) Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системі MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Пунктами 2.1, 2.4, 2.5 п. 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "Monobank" (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжна картки.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено п. 5 Розділу ІІ Умов.

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12 грудня 2019 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Відповідач на підставі п.5.11 Розділу II Умов зобов`язався щомісяця сплачувати щомісячній мінімальній платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положень 5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27 січня 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте, відповідач на контакт не виходив та не вчиняв жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, у останнього виникла заборгованість, яка станом на 15.02.2023 становить 121 095,00 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 121 095,00 грн.; заборгованість за відсотками, пенею та комісією - 0,00 грн.; заборгованість за порушення зобов`язання - 0,00 грн., що є предметом позовних вимог.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно заборгованість не погашає, позивач просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача суму заборгованості за тілом кредитута суми судового збору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 3 травня 2023 рокупозовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 12.12.2019 року у розмірі 121 095,00 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., а всього на загальну суму 123 779 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просив скасувати рішення суду першої інстанції. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції повністю проігноровані його заперечення, які викладенні у відзиві на позовну заяву та їм не надано жодної оцінки. Вказує, що підписана між сторонами анкета - заява не містить суттєвих умов договору про надання банківських послуг та договору про споживчий кредит, що передбачені ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже підписання сторонами анкети - заяви не може вважатись укладенням договору про надання банківських послуг та договору про споживчий кредит та не свідчить про виконання позивачем вимог закону щодо належного інформування клієнта про умови кредитування.

Суд не звернув уваги, що долучені до позовної заяви «Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та «Тарифи Чорної картки monobank» взагалі не підписані.

Вважає, що банком не виконані вимоги закону щодо належного інформування клієнта про умови кредитування, а підписання сторонами Анкети - заяви не є тотожним підписанню договору, таким чином правовідносини сторін не ґрунтуються на договорі про надання банківських послуг.

В доводах апеляційної скарги також зазначає, що суд безпідставно визнав встановленими обставини щодо розміру простроченої заборгованості на підставі неналежних доказів, при цьому в рішенні немає посилань на будь - які інші докази, ніж зазначені в розрахунку.

Також вказує, що у виписках по рахунку, які були долучені до матеріалів справи вказані три рахунки, проте позивачем не доведено та не зазначено, що вони відкриті саме на підставі договору про надання банківських послуг від 12.12.2019.

Крім того, судом не прийнята до уваги неузгодженість та відсутність пояснень з боку позивача щодо збільшення кредитного ліміту, оскільки відповідно до п. 11 розділу ІІ Умов сума кредиту може встановлюватись в розмірі до 100 000 ста тисяч гривень.

В оскаржуваному рішенні судом невідомо з яких підстав зазначено про встановлення кредитного ліміту в розмірі 500 000 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник «Універсал Банк» - Антіпова О.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що позичальник неодноразово вносив кошти для погашення кредитної заборгованості, що в свою чергу є підтвердженням того, що він погодився з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, загальних умов виписку та обслуговування платіжних карток та визнав фактичну заборгованість. Усі платежі щодо погашення заборгованості за кредитом відображені у розрахунку, наданому до позовної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 12 грудня 2019 року за умовами проекту «monobank» між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем підписано Анкету-заяву, чим підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку щодо Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг. Згідно умов Договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, на якому встановлено максимальну суму кредиту у розмірі 500 000,00 грн., на умовах, зазначених Договором, строком дії пільгового періоду 62 дні, пільговою відсотковою ставкою 1,00001% річних, розміром обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості, базовою відсотковою ставкою 3,1% на місяць, збільшеною відсотковою ставкою на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць.

Згідно наданого розрахунку, відповідачем порушено умови договору про надання банківських послуг від 12.12.2019 в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 15.02.2023 заборгованість відповідача перед банком позивача становить 121 095,00 грн., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом - 121 095,00 грн.; заборгованість за відсотками, пенею та комісією - 0,00 грн.; заборгованість за порушення зобов`язання - 0,00 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками боржника.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору у позивача, як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, та штрафним санкція за користування кредитом.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Акціонерне товариство «Універсал банк»).

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як вбачається з наданих банком доказів, договір про надання банківських послуг між сторонами укладений у письмовому вигляді шляхом підписання сторонами анкети-заяви. Водночас, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов.

Витягом з Умов і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.

Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

У разі не повернення позичальником коштів, які він отримав від банку та використав на свій розсуд, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту.

З наданого Акціонерним товариством «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, розмір та порядок нарахування яких сторонами при укладенні договору погоджені не були.

Загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) станом на 1 листопада 2022 року складається із залишку поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 110399,20 грн. та залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 16695,79 грн.

11 листопада 2022 року банк поточну заборгованість переніс на прострочену і станом на 11 листопада 2022 року прострочена заборгованість становила 126095 грн. Станом на 15 лютого 2023 року прострочена заборгованість становила 121 095 грн.

Станом на 15 лютого 2023 року відповідачем сплачено 240583,68 грн., що перевищує суму простроченого кредиту.

Протягом всього строку користування грошима банк нараховував відсотки у розмірі 38,4%, 76,8 %. Несплачена сума відсотків зарахована до загальної заборгованості за кредитом, позивачем окремо не визначена сума несплачених відповідачем відсотків за користування кредитом та сума наданого кредиту.

Фактично заявлена банком сума заборгованості не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком здійснювалось автоматичне списання відсотків за прострочення за кредитом за рахунок кредитних коштів, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є.

За рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок повернення кредиту, банк погашав відсотки за користування кредитом, про що свідчить надана позивачем виписка по рахунку.

Таким чином, до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів позивач неправомірно нарахував ще й відсотки, хоча докази про погодження з відповідачем на вчинення вказаних дій позивач суду не надав і матеріали справи цього не містять. Вказані відсотки та заборгованість за порушення грошового зобов`язання банк самовільно нарахував відповідачу, що відображено у розрахунку заборгованості, додавши їх до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, внаслідок чого неправомірно збільшив тіло кредиту.

Таким чином, на стадії розгляду справи судом першої інстанції позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини надання кредиту, підстави нарахування відсотків за користування кредитом у визначених ним розмірах та їх включення до суми загальної заборгованості.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що за відсутності погодження між сторонами розміру процентів, банк не мав права ані нараховувати їх за визначеними ним ставками, ані зараховувати грошові кошти відповідача в рахунок їх погашення, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту у заявленому останнім розмірі, є помилковим та таким, що не підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 369, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 3 травня 2023 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус