Справа № 178/3317/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
19 лютого 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого Цаберябого Б.М.
при секретарі Янченко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -
Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 11 лютого 2010 року на підставі рішення сесії Новоселівської сільської ради ХХVIII/V 06 листопада 2008 року №16, ОСОБА_2 отримав у власність будівлю автогаража загальною площею 628,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 . 11 лютого 2010 року КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності на вказаний об`єкт за ОСОБА_2 , реєстраційний номер 29669016, номер витягу 25284445, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 .
01 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди майна з правом викупу. Згідно Договору Орендодавець ОСОБА_2 , передає, а ОСОБА_3 бере у тимчасове користування і володіння частку майнового паю, гаражу, загальною площею 628,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна, що орендується, складає 817грн.
Розділом 2 Договору передбачено, що метою та порядком оренди є подальший викуп. Будівля перебувала в незадовільному стані, потребувала капітального ремонту.
Термін оренди майна складає 1 рік з моменту прийняття майна. Орендна плата сплачується в готівковій формі до листопада 2009 року. Розділом 8 Договору встановлено порядок викупу майна. П.8.1 передбачає, що майно, яке орендується, переходить у власність Орендаря, якщо він вніс Орендодавцю всю належну йому орендну плату. Порядок передачі та оформлення права власності на майно, що орендується, здійснюється сторонами за актом протягом 1 місяця з моменту виплати повної суми.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, причини своєї неявки до суду не повідомив.
У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволеними з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 11 лютого 2010 року на підставі рішення сесії Новоселівської сільської ради ХХVIII/V 06 листопада 2008 року №16, ОСОБА_2 отримав у власність будівлю автогаража загальною площею 628,4 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 . 11 лютого 2010 року КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано право власності на вказаний об`єкт за ОСОБА_2 , реєстраційний номер 29669016, номер витягу 25284445, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 .
01 листопада 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди майна з правом викупу. Згідно Договору Орендодавець ОСОБА_2 , передає, а ОСОБА_3 бере у тимчасове користування і володіння частку майнового паю, гаражу, загальною площею 628,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна, що орендується, складає 817грн.
Розділом 2 Договору передбачено, що метою та порядком оренди є подальший викуп. Будівля перебувала в незадовільному стані, потребувала капітального ремонту.
Термін оренди майна складає 1 рік з моменту прийняття майна. Орендна плата сплачується в готівковій формі до листопада 2009 року. Розділом 8 Договору встановлено порядок викупу майна. П.8.1 передбачає, що майно, яке орендується, переходить у власність Орендаря, якщо він вніс Орендодавцю всю належну йому орендну плату. Порядок передачі та оформлення права власності на майно, що орендується, здійснюється сторонами за актом протягом 1 місяця з моменту виплати повної суми.
Зазначений договір було посвідчено підписами сторін та оригінали договору знаходяться у кожного з них. Нотаріально договір оренди майна з правом викупу не складався і угода ніде не реєструвалася. На підтвердження укладення договору відповідач передав ОСОБА_1 майно (автогараж), правовстановлюючі документи, періодично здійснював перевірку порядку використання. Жодних претензій з боку сторін за договором не було. Кошти у розмірі 817 грн., що складають вартість майна за Договором, ОСОБА_2 отримав в повному обсязі у вказаний в Договорі термін, що підтверджується його підписом.
Статтею 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Приписами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що вищезазначені дії як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що сторони дійшли домовленості щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. Однак, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що в свою чергу стає наслідком унеможливлення оформлення права власності позивачем на зазначене нерухоме майно. З урахуванням наведеного суд вважає що позовні вимоги про визнання договору оренди нерухомого майна з правом викупу обґрунтовані, тому суд вважає, що є підстави задовольнити позов.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності задовольнити.
Визнати дійсним договір оренди майна з правом викупу нерухомого майна, укладений 01 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо купівлі-продажу будівлі автогаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - будівлі автогаража загальною площею 628,4кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності на будівлю автогаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 628,4кв.м.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Б. М. Цаберябий