Справа № 285/1397/24
провадження у справі № 2/0285/819/24
01 листопада 2024 року м. Звягель
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді………...………...Літвин О. О.,
секретаря………………………..…Клечковської М. М.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за правилами спрощеного позовного провадження
за позовом адвокатського бюро «Дубок і партнери»
про стягнення грошових коштів (гонорару адвоката),
У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього 12 459,06 грн заборгованості за надані в порядку та на умовах договору надання правової допомоги №520/21 від 21.07.2021 юридичні послуги.
Позовні вимоги мотивованими тим, що відповідач не виконує свої договірні зобов`язання та не сплатив частину гонорару, передбаченого п.1.2 укладеної між сторонами додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, який становить 30% від отриманої ним суми за рішенням суду про перерахунок та виплату належних відповідачу виплат, як військовослужбовцю.
Ухвалою від 13.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (а.с.28).
Ухвалою від 26.03.2024 (а.с.31) на підставі ч.5 ст.279 ЦПК постановлено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
В заяві до суду позивач підтримав свій позов.
Відповідач в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про слухання справи. Причини повторної неявки відповідача невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, він не скористався. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять.
Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд приходить наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є адвокатом та здійснює свою адвокатську діяльність відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.07.2019.
Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, послався на те, що з метою перерахунку грошового забезпечення відповідача в лютому 2022 року він підготував позовну заяву, предметом позовних вимог якої є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок його грошового забезпечення.
Строк дії Договору один рік до 21.07.2022 і набирає він чинності з моменту його підписання та автоматично продовжується, якщо жодна із сторін не ініціювала його розірвання або робот по справі не була завершена.
Сторони погодили, що за правову допомогу замовник сплачує адвокату гонорар, який визначається за домовленістю сторін у розмірі, що становить не менше 50 % розміру, погодженого сторонами, і повинен був сплачений протягом 5 днів з дня завершення адвокатом зобов`язань за Договором (розділ 4).
Додатковою угодою до договору, укладеною між сторонами 21.07.2021, визначено розрахунки: адміністративні послуги праці адвоката за надання правової допомоги складають 3000 грн. Остаточні розрахунки з адвокатом згідно справи про: отримання коштів за справою щодо включення у вихідну допомогу пільгової вислуги; перерахунок грошового забезпечення шляхом перерахунку посадового окладу та окладу за військове звання; перерахунок неотриманої компенсації за речове забезпечення. Остаточна сума розрахунку з адвокатом складає 30% від отриманої суми замовником, згідно даної справи. Розрахунок з адвокатським бюро (адвокатом) здійснюється протягом 5 з моменту отримання замовником коштів. У разі отримання зазначених коштів за справою замовник повинен повідомити адвокатське бюро (адвоката) у день коли були отримані кошти (а.с.20).
На виконання своїх зобов`язань за договором позивач здійснив представництво, захист прав і законних інтересів відповідача та надав йому правничу допомогу при розгляді в Житомирському окружному адміністративному суді справи №240/3782/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. За результатом розгляду останньої 20.01.2023 ухвалено рішення, яким позов був задоволений.
Однак ОСОБА_1 не сплатив передбачений Договором гонорар адвокату у строки, встановлені пунктом 4.3, що і стало підставою для звернення адвоката до суду з даним позовом.
Договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати іншим вид правової другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, визначеному договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, витрати на виконання договору (ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі по тексту Закон).
Спірні правовідносини у даній справі є правовідносинами, що виникли між сторонами договору про надання правової допомоги (між адвокатом та його клієнтом) з приводу виконання цього договору, тобто вони є цивільними, договірними та зобов`язальними і для їх врегулювання застосовуються загальні вимоги договірного права, що регулюють зобов`язальні договірні відносини. За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором про надання послуг, за яким відповідно до ст.901 ЦК одна сторона (виконавець) зобов`язується за завдання другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавці зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строках та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката для здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок його сплати, умови повернення також застосовуються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні характеристики. Гонорар має бути розумним та отримати витрачений адвокатом час.
Аналогічні положення містяться і в ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017. Адвокат має право в розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленому розмірі гонорару може виникнути складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші характеристики. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка склала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих зрушень доручення клієнта або у випадку збільшення витрат часу та обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Не погодження клієнтом та/або особою, яка заклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови від адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Проаналізувавши умови Договору та додаткової угоди до нього, суд дійшов висновку про те, що погоджені сторонами розрахунки є ціною договору (платою за надання послуг) у розумінні ст.ст.632, 903 ЦК та ст.30 Закону та за своєю суттю так названим «гонораром успіху», нарахування та сплати якого залежать від настання певної події.
Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість «гонорару успіху», як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такому виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої ??сатисфакції) у справі «Іатрідіс проти Греції» вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом щодо плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. акі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтвердити, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своїм адвокатам. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.
З огляду на викладене суд вважає, що така істотна умова договору, як ціна, була визначена сторонами в додатковій угоді до Договору.
Відповідно до ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Стаття 204 ЦК закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
З огляду на викладене, враховуючи закріплену законом презумпцію правомірності правочину, суд зазначає про те, що Договір, який недійсним повністю чи частково в судовому порядку не визнавався, сторонами не розривався та не змінювався, є дійсним та є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідач, підписавши Договір та додаткову угоду, прийняв без будь-яких зауважень чи заперечень надані йому позивачем послуги, фактично визнав та підтвердив наявність у нього перед позивачем дійсного грошового зобов`язання зі сплати винагороди (гонорару успіху), однак не виконав це зобов`язання.
Відповідно до вимог чинного законодавства адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
При цьому суд зазначає про те, що визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у відсотковому відношенні до певної грошової суми (у даному випадку від розміру суми, яка буде виплачена відповідачу, тобто від розміру досягнутого адвокатом результату наданих послуг у справі з майновими вимогам) відповідає такій формі обчислення гонорару як фіксований розмір. При такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума.
Обставина того, що обчислення гонорару успіху пов`язане з настанням певної події, є обґрунтованою та логічною в силу самої суті гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів при наданні послуг правової допомоги.
Як вбачається можливість нарахування та стягнення передбаченого у пункті 1.2 додаткової угоди гонорару успіху залежить від настання певної умови: отримання відповідачем суми згідно адміністративної справи, тобто, як уже зазначалося, залежить від досягнення адвокатом певного результату при наданні послуг правової допомоги. ОСОБА_1 , як позивач у справі №240/3782/22, заявив до стягнення з відповідача військової частини НОМЕР_1 перерахунок його грошового забезпечення в період з 29.01.2020 по 26.04.2021. За результатом здійснення розгляду вказаної справи Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 20.01.2023 позов задовольнив повністю: визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 26.04.2021 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 та зобов`язав військову частину НОМЕР_1 здійснити з 29.01.2020 по 26.04.2021 перерахунок та виплату належних ОСОБА_1 у вказаний період виплат, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»" станом на 01.01.2021, на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.99).
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України).
За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Правильність наданих позивачем суду розрахунків відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою. Також доказів про добровільне виконання зобов`язань відповідачем суду не надано.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК).
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.
Відтак, позов підлягає задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 1211,20 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення або з дня його складення, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи (ст.ст.352, 354 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду (ст.273 ЦПК України).

Головуюча суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин