РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1349/23

2/609/27/2024

20 лютого 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача: Великодедеркальської сільської ради

вимоги позивачів: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, про визнання права власності на майно

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивачів.

1. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до Великодедеркальської сільської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, визнання права власності на майно.

2. Позов обґрунтовано тим, що позивачам, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів ОСОБА_3 і після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із права власності на частку у вищевказаній квартирі. Позивачка ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем на майно померлої прийняла спадщину на підставі ст. 1268 ЦК України, як така, що на момент смерті спільно проживала та була зареєстрована з ОСОБА_3 в одній квартирі, однак спадщину на себе не переоформила. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із права власності на частку у вищевказаній квартирі. Позивачка ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем на майно померлого прийняла спадщину на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, як така, що на момент смерті спільно проживала без реєстрації з ОСОБА_4 в одній квартирі. Коли позивачі звернулись до приватного нотаріуса по питанню успадкування, то отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у свідоцтві про право власності не виділено часток у праві власності та рекомендацію звернутись до суду за захистом свої прав. На підставі викладеного, просили визнати за кожним з них право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 11 січня 2024 року.

4. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 31 січня 2024 року.

5. Ухвалою суду від 31 січня 2024 року провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 20 лютого 2024 року.

6. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

7. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

9. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

10. Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 03 лютого 1994 Шумською «Райсільгоспхімією» згідно з розпорядженням №40 від 29.11.1993 підтверджується, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 65,58 кв.м.

11. Із довідки №125 від 13.07.2023, виданої Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що згідно рішення Великодедеркальської сільської ради №64 від 14.06.2016 вулицю Жовтнева, яка знаходиться в селі Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області, перейменовано на вулицю Центральна.

12. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №397/23 від 22.04.2023, виданого ФОП ОСОБА_7 , вбачається, що станом на 22 квітня 2023 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 не виявлено.

13. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Дедеркали Шумського району Тернопільської області.

14. Довідкою №6 від 15.01.2024, виданою Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернопільської області підтверджується, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 була дійсно одна і та ж сама особа.

15. Відповідно до довідки №449 від 15.05.2017, виданої Великодедеркальською сільською радою Шумського району Тернопільської області слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживали та бели зареєстровані за цією адресою: ОСОБА_4 зять, ОСОБА_1 внучка, ОСОБА_8 чоловік внучки, ОСОБА_9 правнучка.

16. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Великі Дедеркали Кременецького району Тернопільської області.

17. Згідно із довідкою № 123 від 13.07.2023, виданою Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня смерті проживала без реєстрації його дочка ОСОБА_2 , яка здійснювала за ним догляд та допомагала у веденні домашнього господарства.

18. Факт родинних відносин між позивачами та померлими підтверджується наступними документами, оглянутими та дослідженими в судовому засіданні:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , згідно із яким слідує, що ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Христівка Антонінського району Хмельницької області, а її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ;

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , згідно із яким слідує, що 25 січня 1979 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , прізвища подружжя після укладення шлюбу « ОСОБА_12 »;

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яким підтверджується, що ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Великі Дедеркали Шумського району Тернопільської області;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , викладеного російською мовою, із якого вбачається, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Ізяслав Ізяславського району Хмельницької області, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_13 ;

- свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 , відповідно до якого слідує, що 15 жовтня 1999 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 , прізвища подружжя після укладення шлюбу « ОСОБА_15 »;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , із якого вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Великі Дедеркали, Шумського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_13 ;

- свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_9 , відповідно до якого слідує, що 14 листопада 2004 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_16 ».

19. Позивачі звертались до приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. по питанню успадкування майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що ними не підтверджено постійного проживання із померлими на час відкриття спадщини, не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, у правовстановлюючих документах наявні розбіжності та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав.

ІV. Оцінка Суду.

20. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

21. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

22. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

23. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

24. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

25. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

26. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

27. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

28. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

29. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

30. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

31. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

32. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної приватної власності належить по частці у квартирі, що розташована по АДРЕСА_1 .

33. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

34. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

35. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

36. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

37. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

38. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

39. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

40. Так, позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до ст.ст. 1261, 1268 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки. Такою, що прийняла спадщину на підставі ст. 1261 ЦК України є позивачка ОСОБА_2 , оскільки є донькою померлого.

41. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги на майно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ст.ст. 1265, 1268 ЦК України.

Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Такою, що прийняла спадщину на підставі ст. 1265 ЦК України є позивачка ОСОБА_1 , оскільки є онукою померлої.

42. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

43. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

44. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачами права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнання права власності на майно.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Позивачами при подачі позову було сплачено кожною по 2147,20 грн. судового збору, який вони у разі задоволення позову просять не стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великодедеркальської сільської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, визнання права власності на майно - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_10 , РНОКПП НОМЕР_11 ) право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка права власності в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/4 частка права власності, належна позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Шумської «Райсільгоспхімії» 03.02.1994 року згідно з розпорядженням №40 від 29.11.1993.

3.Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_12 , РНОКПП НОМЕР_13 ) право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 1/4 частка права власності, належна позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Шумської «Райсільгоспхімії» 03.02.1994 року згідно з розпорядженням №40 від 29.11.1993.

4.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 20 лютого 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК