СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Жовноватюк В.С., розглянувши заяву адвоката Кочмарука Михайла Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява адвоката Кочмарука М.В. в інтересах ОСОБА_1 , у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 .

На підтвердження повноважень представника у матеріалах заяви міститься копія ордеру адвоката Кочмарука М.В. від 21 травня 2024 року.

Суд, дослідивши подану заяву та матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Як зазначила Велика палата Верховного Суду у справі №910/23346/16 від 13 березня 2018 року чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду.

Суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки на підтвердження своїх повноважень адвокат долучає копію, а не оригінал ордеру, відтак заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України і підлягає поверненню. Керуючись ст.ст.149-151, 153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Кочмарука Михайла Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову- повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою, якщо перестануть існувати обставини, які стали причиною для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя В.С. Жовноватюк