РІШЕННЯ

Іменем України

18.09.2024 Справа №607/10716/24 Провадження №2/607/2505/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний будинок відповідно до технічної документації побудований у 1939-1980 роках і станом на 15.04.1991 відносився до суспільної групи господарств «робітничий двір» та рахувався за ОСОБА_4 .

Відтак дане будинковолодіння належало ОСОБА_4 як голові двору робітника.

Спадкоємцями ОСОБА_4 за законом є позивач та також рідна сестра померлого ОСОБА_2 , які прийняли спадщину шляхом подання заяви до Тернопільської районної державної нотаріальної контори.

Однак позивач не має можливості оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно через відсутність правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

За таких підстав позивач просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

23.05.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 18.06.2024, визначений сторонам строк для подання заяв по суті справи, витребувана копія спадкової справи після смерті ОСОБА_4

18.06.2024 залучено до участі у даній цивільній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 . Підготовче засідання відкладене на 08.07.2024.

08.07.2024 підготовче засідання відкладене на 23.08.2024 у зв`язку із неявкою третьої особи.

23.08.2024 усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 18.09.2024.

У судове засідання 18.09.2024 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Семененко С.М. не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання 18.09.2024 представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову.

У судове засідання 18.09.2024 відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористались. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.

У судове засідання 18.09.2024 третя особа ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від ОСОБА_3 до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що згідно з інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації № 1689 від 18.12.2019 станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в бюро не проведена (а.с. 15).

Згідно з довідкою Великоберезовицької селищної ради Настасівського старостинського округу № 258 від 19.04.2024 будинковолодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_4 та станом на 15.04.1991 мало статус двору робітника, членами якого були: ОСОБА_4 , 1956 року народження, голова двору; ОСОБА_5 , 1963 року народження, сестра; ОСОБА_6 , 1954 року народження, чоловік сестри; ОСОБА_3 , 1988 року народження, син сестри (а.с. 18).

Як вбачається з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, спірний житловий будинок побудований у 1939 році (а.с. 12-14).

Відтак суд встановив, що спірне нерухоме майно належало ОСОБА_4 як голові робітничого двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на належне йому нерухоме майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з довідкою Великоберезовицької селищної ради Настасівського старостинського округу № 259 від 19.04.2024 станом на час своєї смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований, проживав, зареєстрований і проживає у даний час його племінник ОСОБА_3 , 1988 року народження (а.с 19).

Разом з тим відповідно до довідки Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 1391 від 17.08.2017 на день своєї смерті ОСОБА_4 проживав без реєстрації у будинку співмешканки ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 (а.с. 43).

Так, з матеріалів спадкової справи № 512/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив, що спадкоємцями за законом після смерті останнього є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які у встановлений законом строк подали до органу нотаріату заяви про прийняття спадщини.

Той факт, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_4 , підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами від 10.05.2018 у справі № 607/16754/18 (а.с. 10-11).

Разом з тим постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. № 234/02-31від 07.02.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю (а.с. 20).

Так, за змістом ст. 12 Закону України «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 Закону України «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як: Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13.12.1995, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст. 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

З урахуванням викладеного суд вважає доведеним, що на момент своєї смерті ОСОБА_4 як голова робітничого двору набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , хоча і не здійснив державну реєстрацію такого майна, а тому таке право власності увійшло до складу спадщини після його смерті і було успадковане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких підстав суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 2, 4, 13, 76-81, 89, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Семененко Сергій Михайлович, місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 33, офіс 102, м. Тернопіль.

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. С.Бандери, буд. 26, селище Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04393462.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 27.09.2024.