справа № 166/1127/24
провадження № 2/166/248/24
УХВАЛА

іменем України

26 вересня 2024 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М.,

з участю секретаря Заєць Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_3 адвоката Доманської Вікторії Анатоліївни до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області, про встановлення факту утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Доманська В.А. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт утримання та самостійного виховання ОСОБА_3 малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Ратнівського районного суду від 15.05.2024 розірвано. За час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Указала, що більше року відповідачка з сім`єю не проживає, дитина повністю перебуває на утриманні позивача, який в міру своїх можливостей створює всі умови для проживання дитини, здійснює піклування над нею, забезпечує фінансово, піклується про стан її здоров`я.

Відповідачка проживає окремо від дитини, життям дитини не цікавиться, аліменти на її утримання не сплачує, сукупний розмір заборгованості по яких перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Установлення факту утримання неповнолітньої дитини необхідне позивачу для отримання статусу одинокого батька, що в свою чергу породжує низку соціальних пільг, зокрема дає можливість на отримання соціальної допомоги та отримання соціальних гарантій, а тому позивач змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Суд ухвалою від 26.07.2024 відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача пояснила, що основна мета звернення до суду із таким позовом - встановлення факту утримання дитини задля отримання соціальних пільг позивачем як одиноким батьком.

Вказала, що позивач усно звертався із заявою про підтвердження самостійного утримання сина до органу місцевого самоврядування, однак у прийнятті такої заяви йому було відмовлено. Зазначену обставину представник третьої особи заперечила, вказала, що ОСОБА_3 звертався до Ратнівської селищної ради із заявою про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав та заявою про обстеження його житлово-побутових умов.

За загальним правилом справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження. У разі наявності спору про право такі справи розглядаються за правилами позовного провадження.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у частині першій статті 315 ЦПК України, однак не є вичерпним.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналізуючи дані положення, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18) звернула увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Таким чином, судовий порядок встановлення факту, що має юридичне значення, використовується лише у випадку, коли чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку його встановлення.

Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У даній справі позивач просить суд встановити факт утримання неповнолітньої дитини для отримання статусу одинокого батька та відповідного - передбачених законом соціальних пільг.

Чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту перебування на утриманні особи дітей.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження. До наведених повноважень віднесено, в тому числі, видачу довідок про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна. Наведена послуга надається на підставі індивідуального рішення кожного органу місцевого самоврядування в межах території. Довідка видається у місячний строк безкоштовно. Її видача здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а також центром надання адміністративних послуг. Подати заяву на її отримання заявник може особисто або через законного представника. Підставою для відмови у видачі довідки про те, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна, являється невідповідність документів. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку адміністративного судочинства

Позивач не надав доказів на підтвердження звернення до уповноважених органів з метою отримання документа, який би посвідчував такий факт, але йому в цьому було відмовлено.

Норми чинного законодавства України не передбачають право суду перебирати на себе повноваження інших державних органів. Суд може за наявності достатніх правових підстав визнати неправомірними дії компетентних державних органів щодо розгляду спірного питання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 зазначила, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Відтак, на час вирішення позову ОСОБА_3 існує визначений позасудовий порядок встановлення факту перебування на утриманні дітей.

Таким чином, факт утримання дитини до вирішення цього питання уповноваженим органом не може встановлюватися в судовому порядку, ні в порядку окремого провадження, ні в порядку позовного провадження.

Позивач вправі звернутись до органу місцевого самоврядування за місцем проживання із заявою про видачу довідки про наявність на його утриманні неповнолітньої дитини.

У разі відмови органом місцевого самоврядування у видачі такої довідки чи відмови уповноважених органів про надання позивачу соціальних пільг як одинокому батьку він не позбавлений можливості оскаржити їх дії чи бездіяльність у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами.2 ч.2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відтак, суд уважає, що провадження у справі відкрито помилково, й з урахуванням встановлених обставин провадження підлягає закриттю. Указана обставина перешкоджає повторному зверненню до суду із таким позовом.

Позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, сплатив 1211,20 грн судового збору. За правилами п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 200, 255, 260, 261, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_3 адвоката Доманської Вікторії Анатоліївни до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ратнівська селищна рада Ковельського району Волинської області, про встановлення факту утримання неповнолітньої дитини закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що закриття провадження у справі з цієї підстави перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Роз`яснити позивачу право звернутись до уповноважених органів із заявою про видачу відповідних документів на підтвердження самостійного утримання дитини та надання соціальних пільг, у разі відмови у цьому - із позовом про оскарження рішення, дії чи бездіяльності уповноважених органів до суду в порядку адміністративного судочинства.

Роз`яснити позивачу право звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Дата складення повної ухвали 16 год 00 хв 30 вересня 2024 року.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун