Провадження № 2/537/406/2024
Справа № 537/184/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Бобровської К.Д., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом юридичної особи Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до фізичної особи ОСОБА_2 , фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення про стягнення заборгованості,

установив:

Представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Л. Головньова звернулася до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь КП «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 12 971 грн 49 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії, гарячої води й плати за абонентське обслуговування та судовий збір у сумі 2 648 грн.

В подальшому представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Л. Головньова уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП «Теплоенерго» борг за спожиту теплову енергію та гарячу воду у сумі 12 971 грн 49 коп., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії, гарячої води й плати за абонентське обслуговування та судовий збір у сумі 2 648 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відповідно до положень ст.6 ЗУ Про житлово-комунальні послуги є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Позивач, КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, надає комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , згідно особового рахунку № НОМЕР_1 . Власниками зазначеної квартири є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. В результаті невиконання відповідачами зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 07 грудня 2023 року утворилась заборгованість (за період 01.10.2022 по 30.11.2023) в розмірі 12 971 грн 49 коп.. Оскільки, в добровільному порядку відповідачі не сплачують заборгованість за надані послуги, вони змушені були звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.02.2024 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині позовних вимог до ОСОБА_4 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.02.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

13.03.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує на те, що з позовними вимогами КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не згоден, оскільки позивачем не залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_3 , яка є співвласником квартири, за якою нарахована заборгованість. Також не згоден з зазначеною в позові сумою, оскільки така сума жодними доказами не обґрунтована.

12.04.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву зміст якого аналогічний відзиву на позовну заяву, поданому відповідачем 13.03.2024.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.04.2024 за клопотання відповідача ОСОБА_2 витребувано докази.

24.07.2024 представником позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Л. Головньовою подано до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.07.2024 залучено до участі у справі співвідповідача ОСОБА_3 ..

29.07.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якого вказує на те, що з позовними вимогами КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області не згоден. Позивачем не додано до заяви документи, що свідчать про існування договірних відносин між ним та позивачем, зокрема договору про надання послуг, укладеного в письмовій формі. Також не надано доказів, які б підтверджували правомірність КП «Теплоенерго» здійснювати нарахування за надані послуги. Окрім того не згоден з зазначеною в позові сумою, оскільки така сума жодними доказами не обґрунтована.

Представник позивача КП «Теплоенерго» Головньова Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав у ньому зазначених.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні в задоволені позовних вимог просив відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, суду пояснив, що у квартирі АДРЕСА_2 , проживає він разом зі своєю сім`єю. За даною адресою зареєстрований лише він та його донька. Де на даний час проживає співвідповідач йому не відомо. Теплова енергія до його квартири надається неналежної якості, однак розрахунок оплати позивачами проводиться як за надані послуги належної якості, з чим він не погоджується. Саме в чому полягає неналежна якість наданих послуг вказати не може, оскільки не знає якої якості вона повинна надаватися. Про надання послуг та в якій якості вони повинні надаватися зазначається в договорі, однак жодних договорів із КП «Теплоенерго» він не укладав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно обгрунтовуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з інформаційної довідки, що містить інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 09.09.2022, відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

Як вбачається зі спадкової справи №55-2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , заведеної приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає.

Тобто ОСОБА_3 є такою, яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та набула право володіння та право користування спадковим майном, до складу якого входить частка квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , позивач КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 та Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вищевказане повністю узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Окрім того, відповідно до абз. 1-3 ст.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Згідно абз.5 ст. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до ст. 39 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором.

Аналогічні норми містяться у абз. 1-3, 5 ст. 12, 40 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

Отже, з огляду на зазначене вище, між позивачем КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 існують договірні відносини щодо послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, які врегульовані Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 та Правилами надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182, оскільки підприємство надавало послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачі, зокрема відповідач ОСОБА_2 , такі послуги прийняли та від їх отримання не відмовилися. Про дану обставину зазначає в позовній заяві представник позивача та не оспорюється відповідачами, які будь-яких доказів на спростування даних обставин до суду не подали, у зв`язку з чим посилання відповідача ОСОБА_2 на ті обставини, що між сторонами не укладений договір не заслуговують на увагу.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 35 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Аналогічні норми містяться у ст.37-39 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

Із наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що за період з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року, станом на 07 грудня 2023 року, заборгованість відповідачів перед КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, плати за абонентське обслуговування складає 12 971 грн 49 коп..

Як встановлено судом, розрахунки заборгованості проведено у відповідності до Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що позивачем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води до його квартири надаються неналежної якості, суд до уваги не приймає, оскільки відповідних доказів, зокрема звернення до позивача з претензіями щодо неналежної якості наданих послуг, відповідачем суду не надано, клопотання про витребування таких доказів не заявлялося.

Тобто відповідачем ОСОБА_2 до суду не надано доказів, які б підтверджували факт неналежного виконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що доводи відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем оплати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води через фактичне надання послуг неналежної якості та відсутності договору про надання таких послуг, з урахуванням наведених норм законодавства є необґрунтованими.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки судом встановлено, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, абонентське обслуговування позивачем фактично надаються але їх оплата відповідачами не проводиться, що призвело до порушення права КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги за період з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року, то суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст. 5, 10, 13, 19, 76-81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст. 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст. 162 ЖК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) в солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 68, (р/р НОМЕР_5 у АБ «Укргазбанк»), заборгованість за спожиту теплову енергію, гарячу воду та абонентську плату у розмірі 12 971 грн 49 коп. (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одну грн 49 коп.) за період з 01 жовтня 2022 року по 30 листопада 2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 68, (р/р НОМЕР_5 у АБ «Укргазбанк») судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в сумі 1 342 грн 00 коп. (одна тисяча триста сорок дві грн 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 68, (р/р НОМЕР_5 у АБ «Укргазбанк») судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в сумі 1 342 грн 00 коп. (одна тисяча триста сорок дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя І.І.Дядечко