Справа № 346/3235/24
Провадження № 22-ц/4808/1250/24
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Луганської В.М., Фединяка В.Д.,

секретар Кузів А.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

11 червня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №101284756 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, відповідно до умов якого кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем з метою отримання кредиту. 28.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладений договір факторингу №28112023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № 101284756 від 18.08.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.11.2023 року до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 35 815 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 25 815 грн. - за відсотками.

Також, 30.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір №9367810 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, відповідно до умов якого кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем з метою отримання кредиту. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем укладений договір факторингу №26122023, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й відповідача на суму 37 590 грн., з яких: 8 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 690 грн. - за відсотками; 1 900 грн. - за комісією.

12.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем укладено договір позики №5989575, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і надісланий на номер його мобільного телефону, відповідно до якого товариство надає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та позивачем укладений договір факторингу №11-01/2024, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором позики № 5989575 від 12.08.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.01.2024 року до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 32 470 грн., з яких: 10 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 22 470 грн. - за відсотками.

06.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 78168594, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а останній зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Позивач зазначає, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором позики № 78168594 від 06.07.2023 року. Відповідно до Реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 29 908,13 грн., з яких: 6975 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 22 933,13 грн. - за відсотками.

Згідно з умовами договорів позики та кредитних договорів, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку, передбаченому договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, та після відступлення позивачу прав грошових вимог не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаними договорами в загальному розмірі 135 783,13 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 3 028 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2024 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість в загальному розмірі 105 875 гривень, з яких:

- за кредитним договором № 101284756 від 18.08.2023 року в загальному розмірі 35 815 гривень, визначену станом на 30.04.2024 року;

- за кредитним договором № 9367810 від 30.07.2023 року в загальному розмірі 37 590 гривень, визначену станом на 30.04.2024 року;

- за договором позики № 5989575 від 12.08.2023 року в загальному розмірі 32 470 гривень, визначену станом на 30.04.2024 року.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати в розмірі 2360, 93 грн.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Відповідач зазначає, що через порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права оскаржене рішення підлягає скасуванню, як необгрунтоване та незаконне, ухвалене без з?ясування всіх обставин справи. Суд першої інстанції взагалі не розглянув та не дав оцінку відзиву на позовну заяву, не врахував ряд важливих обставин, не оцінив докази надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів. У разі заміни первісного кредитора у зобов?язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, інформацію та первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов?язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Апелянт вввжає, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів за всіма кредитними договорами на рахунок відповідача, не долучена жодна квитанції про зарахування кредитних коштів позичальнику. Відсутні відомості щодо відкриття відповідачем відповідного кредитного рахунку (кредитної картки) на виконання умов кредитних договорів та зарахування вказаних коштів на ці кредитні рахунки, не надані докази фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). Додані до позовної заяви копії чотирьох кредитних договорів, копії факторингових договорів, роздруковані розрахунки заборгованості за чотирма кредитними договорами не свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, посилання на роздруковані розрахунки заборгованості за чотирма кредитними договорами як на підставу для задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. У зв?язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів, а також фактичного користування кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні.

Крім цього, судом першої інстанції не взято до уваги, що в даних споживчих кредитних договорах позикодавцями повністю проігноровано вимоги ЗУ "Про захист прав споживачів" та інших нормативно-правових актів, не виконано зобов?язання щодо надання інформації про отримуваний продукт та отримання письмової згоди про ознайомлення з інформацією. Відповідач не повідомив позивача як споживача, у письмовій формі про кредитні умови, чим порушив: п. 2. ст. 11, ст.19, ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів». Більш того, у договорах про надання споживчого кредиту відсутній ряд істотних умов, передбачених чинним законодавством України. Таким чином, не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору споживчого кредиту, передбачених чинним законодавством України, тому договори є неукладеними.

Скаржник вказує, що зазначення у кредитних договорах про те, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов`язується сплачувати пеню за кожен день є грубим порушенням законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов?язків на шкоду споживача. Ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Також ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги та не надано оцінки умовам щодо форми укладення договорів, їх підписання позичальником та проігноровано відсутність первинних документів, вимоги до яких встановлені ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» адже такі документи є доказом надання кредитодавцем коштів за кредитом.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2024 року та ухвалити нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не явилися. Відповідач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи, що відповідачем рішення суду по суті оскаржується тільки в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 18.08.2023 року, 30.07.2023 року, 12.08.2023 року.

Судом встановлено, що 18.08.2023 року ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит № 101284756, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах та в строк, визначені договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, на умовах, що визначені договором (а.с. 9-14).

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 договору сума кредиту становить 10 000 грн.; кредит надається загальним строком на 105 днів з 18.08.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.09.2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 01.12.2023 року.

Відповідно до п.1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 15 грн. та 4 % річних у процентному співвідношенні, загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування ) складають 27 015 грн. та 9358 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період - 10 015 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) - 37 015 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 15 грн., які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.п.1.5.2); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 27 000 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п.п.1.5.3); тип процентної ставки фіксована (п.1.6 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору.

Відповідно до п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення.

Згідно з п.5.1 договору позичальник підтверджує, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, а також з інформацією, передбаченою ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав його проект разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі; до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в Законах України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про споживче кредитування».

Пунктом 6.1 договору визначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з п. 6.4, 6.5 договору укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 101284756 від 18.08.2023 року містить графік платежів за вказаним договором, згідно з яким кредит надається на строк 105 днів, сума кредиту - 10 000 грн., проценти за користування кредитом - 27 015 грн., реальна річна процентна ставка - 9358 %, загальна вартість кредиту - 37 015 грн. (а.с.14, зворот).

Згідно з паспортом споживчого кредиту (додаток № 2 до договору), який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначено умови кредитування: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 10 000 грн.; строк кредитування - 105 днів; мета отримання кредиту - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням найманого працівника; спосіб надання кредиту - безготівково на рахунок з використання картки; процентна ставка - 0,01 % за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду; стандартна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п. 1.3.2 договору; тип процентної ставки - фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору (а.с. 15).

Додатком № 3 до вказаного договору є заявка на отримання кредиту, відповідно до якої ОСОБА_1 просив ТОВ " Мілоан " надати йому кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 10 000 грн., на строк 105 днів, денна процентна ставка: пільговий період 2 %, поточний період 3 %; платіжна картка, на яку має бути перераховано сума кредиту №№ НОМЕР_1 (а.с.16).

28.11.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) укладено договір факторингу №28112023, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ( ціна продажу ) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики ), плату за позикою ( проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с. 17-20 ).

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору перехід до клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

28.11.2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 28112023, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2 401 боржників (а.с. 20).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 року позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 101284756 на загальну суму заборгованості 35 815 грн. (сума заборгованості за основною сумою - 10 000 грн.; за відсотками - 25 815 грн.). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 28.11.2023 року по 30.04.2024 року ( а.с. 21, 22).

Судом також встановлено, що 30.07.2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №9367810, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах та в строк, визначені договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник - повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше остаточного погашення заборгованості та виконати інші зобов`язання у повному обсязі, на умовах, що визначені договором (а.с. 23-28).

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 договору сума кредиту становить 10 000 грн.; кредит надається загальним строком на 105 днів з 30.07.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 14.08.2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 12.11.2023 року.

Відповідно до п.1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 4 900 грн. та 1 637 467 % річних у процентному співвідношенні, загальні витрати позичальника за кредитом ( за весь строк кредитування ) складають 31 900 грн. та 14 452 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період - 14 900 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) - 41 900 грн. Комісія за надання кредиту - 1 900 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово (п.п.1.5.1). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 3 000 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.п.1.5.2); проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 27 000 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду(п.п.1.5.3); тип процентної ставки фіксована (п.1.6 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.2 договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.3 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2., в сумі та на умовах, визначених п.2.3 договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору.

Відповідно до п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення.

Згідно з п.5.1 договору позичальник підтверджує, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, а також з інформацією, передбаченою ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав його проект разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі; до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в Законах України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про споживче кредитування».

Пунктом 6.1 договору визначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з п. 6.4, 6.5 договору укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

Додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 9367810 від 30.07.2023 року містить графік платежів за вказаним договором, згідно з яким кредит надається на строк 105 днів, сума кредиту - 10 000 грн., проценти за користування кредитом - 30 000 грн., комісія за надання кредиту - 1 900 грн., реальна річна процентна ставка - 14 452 %, загальна вартість кредиту - 41 900 грн. (а.с. 28, зворот).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначено умови кредитування: тип кредиту - кредит; сума кредиту - 10 000 грн.; строк кредитування - 105 днів; мета отримання кредиту - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням найманого працівника; спосіб надання кредиту - безготівково на рахунок з використання картки; процентна ставка - 2,00 % за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду; стандартна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п. 1.3.2 договору; тип процентної ставки - фіксована; платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору (а.с. 29).

Додатком № 3 до зазначеного договору є заявка заявку на отримання кредиту, відповідно до якої ОСОБА_1 просив ТОВ "Мілоан" надати йому кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 10 000 грн., на строк 105 днів, денна процентна ставка: пільговий період 2,00 %, поточний період 3,00 %, комісія за надання кредиту 19,00%, платіжна картка на яку має бути перераховано сума кредиту №№ НОМЕР_1 (а.с.30).

26.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) укладено договір факторингу №26122023, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ( ціна продажу ) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 31-32).

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору перехід до клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

26.12.2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Мілоан» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 26122023, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2 723 боржників (а.с. 33).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 9367810 на загальну суму заборгованості 37 590 грн. (сума заборгованості за основною сумою - 8 000 грн.; за відсотками - 27 690 грн.; за комісією - 1 900 грн.). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 26.12.2023 року по 30.04.2024 року (а.с. 34, 35).

Крім того, 12.08.2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем укладено договір позики №5989575, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до пунктів 2.1, 2.3.3, 2.3.4, 2.4, 2.5 якого, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) в сумі 10 000 грн. на погоджений умовами договору строк - до 31.10.2023 року (80 днів), шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника № НОМЕР_1 , а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом (проценти), а саме: акційна процентна ставка, фіксована - в розмірі 1, 86750 % на день застосування протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій; базова процентна ставка, фіксована - в розмірі 2.49000% на день застосування протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 договору позики, основна процентна ставка, фіксована - в розмірі 3.00000% на день застосування протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (а.с.42-46).

Згідно з п. 9.1. договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле.

Пунктами 10.1 10.1.3, 10.1.5, 10.1.6 договору позики визначено, що підписанням вказаного договору відповідач підтверджує, що вона в чіткій та зрозумілій формі отримала інформацію, передбачену ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про захист персональних даних»; вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору та з умовами цього договору позики.

Додатком №1 до договору позики №5989575 від 12.08.2023 року (розрахунок за договором позики), ТОВ «Маніфою» та відповідач погодили графік платежів (нарахування процентів за користування позикою), їх кількість, розмір та періодичність, що підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, згідно з яким дата повернення позики - 31.10.2023 року; сума позики - 10 000 грн.; розмір процентів за кожен день - 5 602,50 грн., всього до сплати станом на відповідний день користування позикою - 15 602,50 грн.; загальна вартість позики - 17 102,50 грн.; процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: 1-ий розрахунковий період до 11.09.2023 року (30 днів), 2-ий розрахунковий період до 31.10.2023 року (50 днів); акційна процентна ставка 1,86750% на день, базова процентна ставка - 2,49000% на день, основа процентна ставка, фіксована - 3,00000% на день; реальна річна процентна ставка - 25470 % (а.с. 47-48).

Згідно з паспортом позики, в якому в графі підпис споживача зазначено 12.08.2023 року ОСОБА_1 (підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором), визначено умови надання коштів у позику з урахуванням побажань споживача (тип кредиту - довгострокова позика, сума позики, строк позики 80 днів, реальна річна процентна ставка 25 470%, орієнтовна загальна вартість позики 20 694 грн.; порядок повернення позики; кількість та розмір платежів, періодичність внесення; 1) 11.09.2023 року - 17 669,03 грн., 2) 31.10.2023 року - 3 025 грн. (а.с. 49-51)).

11.01.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Маніфою» (клієнт) укладено договір факторингу №11-01/2024, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ( ціна продажу ) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання ( суму позики ), плату за позикою ( проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с. 52-54 ).

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору перехід до клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

11.01.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Маніфою» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11-01/2024, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1 211 боржників (а.с. 56).

Відповідно до витягу з реєстру божників №1 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за кредитним договором № 5989575 на загальну суму заборгованості 32 470 грн. (за основною сумою - 10 000 грн.; за відсотками - 22 470 грн.). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 11.01.2024 року по 30.04.2024 року (а.с. 57, 58).

Також, 06.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 78168594, відповідно до пунктів 1, 2 якого вказане товариство зобов`язалося надати ОСОБА_1 як позичальнику грошові кошти (позику) в сумі 9000 грн., шляхом їх перерахування на банківський рахунок останнього, з фіксованою процентною ставкою 2,5 % за день, строком на 30 днів, дата повернення позики (останній день) - 05.08.2023 року, який підписаний останнім електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Положеннями пунктів 4, 5.1, 5.3, 20, 21 вказаного договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на вказаному сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису тп електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно положень Закону України «Про електронну комерцію» та прирівнюється до укладеного в письмовій формі (а.с. 63-64).

Одночасно з договором позики №78168594 сторонами за допомогою електронного підпису підписано додаток №1 до договору від 06.07.2023 року, а саме таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якого вбачається, що сторони погодили дати внесення платежів, (останній платіж підлягає внесенню 05.08.2023 року), чиста сума кредиту 11 025 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 9 000 грн., проценти за користування кредитом - 2 025 грн., реальна річна процентна ставка - 1 081,2%, загальна вартість кредиту - 11 025 грн. (а.с. 65).

14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено договір факторингу № 14/06/21, згідно з п. 1.1 якого Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 66-67).

Додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 року та № 21 від 20.03.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року сторони погодили внести зміни до п. 1.3 договору та викласти його в наступній редакції: клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства; в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів ( без зазначення розміру (а.с. 68, 69).

20.03.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників № 20 від 20.03.2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 20 кількістю 3 353 і став кредитором по відношенню до них стосовно заборгованостей (а.с. 70).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 20 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року вказано, що позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за договором позики № 78168594 на загальну суму заборгованості 29 908,13 грн. (сума заборгованості за основною сумою - 6 975 грн.; за відсотками - 22 933,13 грн. (а.с.71)). Розмір заборгованості вказаний в розрахунку, проведеному за період з 20.03.2024 року по 30.04.2024 року (а.с. 71, 72).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з різними фінансовими установами уклав три електронні договори, за якими останнім отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, комісії, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу, суд вважав підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 105 875 грн., з яких: 35 815 грн. - заборгованість за кредитним договором № 101284756 від 18.08.2023 року; 37 590 грн. - заборгованість за кредитним договором № 9367810 від 30.07.2023 року; 32 470 грн. - заборгованість за договором позики № 5989575 від 12.08.2023 року.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимог про стягнення боргу за договором позики №78168594, який укладено з ТОВ ««1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 06.07.2023 року. В цій частині рішення ніким не оскаржується, колегією суддів не переглядається.

Перевіряючи законність оскарженого рішення, колегія суддів враховує наступне.

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори були укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор-це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подав заявки на отримання коштів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання, після чого позикодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договорів позики.

Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем договори не були би укладені сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані правочини, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав кредитні договори, в яких сторонами зазначено, що позичальник повністю ознайомлений з усіма умовами договору. Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не надано оцінки доказам, які підтверджують факти укладення ним кредитних договорів, не знайшли свого підтвердження.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження укладення кредитних договорів, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом як підстава для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки за нормами ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно не можливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.

Необґрунтованими є твердження в апеляційній скарзі про те, що позивачем не надано будь-яких підтверджуючих доказів перерахування кредитними товариствами грошових коштів на його картковий рахунок, враховуючи наступне.

Так, згідно з умовами договорів про надання фінансового кредиту встановлено, що кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок позичальника в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки, вказаної клієнтом, згідно умов договору.

Відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень та доводів щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції вказував на те, що позивачем не доведено факту отримання ним кредитних коштів та факту зарахування їх на поточний рахунок позичальника, однак, наголошуючи на відсутності доказів отримання ним коштів, які за умовами договорів переховувались в безготівковій формі на платіжну банківську картку, не спростував такі обставини, що ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не є первісним кредитором та не є банківською установою.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Таким чином, апеляційний суд вважає доведеними ті обставини, що ОСОБА_1 , отримавши грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеними договорами, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачені в договорах строки отримані у кредит грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договорами позики від 18.08.2023 року, від 30.07.2023 року, від 12.08.2023 року.

Доводи апеляційної скарги про незаконність кредитних договорів з огляду на те, що вони не відпровідають вимогам Закону України "Про захист прав споживачів" та інших нормативно-правових актів, оскільки не виконано зобов?язання щодо надання інформації про отримуваний продукт та отримання письмової згоди про ознайомлення з інформацією,спростовуються матеріалами справи, а саме, за змістом підписаних відповідачем кредитних договорів. Посилання апелянта на умови кредитних договорів щодо сплати пені за порушення умов договору, що робить їх несправедливими, шкодить споживачу, тому такі умови в кредитних договорах мають бути визнані недійсними, не мають значення для вирішення спору. Предметом позовних вимог у справі є тільки заборгованість за тілом кредиту і нарахованими в межах строку договору відсотками, які були обумовлені з позичальником, питання про нарахування і стягнення пені за кредитом позивачем не заявлялося. Крім того, відповідач не оспорював з цих підстав жодний з кредитних договорів. Розрахунки заборгованості відповідачем в апеляційній скарзі не спростовуються, оскільки доводи апеляційної скарги стосуються загальної критики наданих позивачем доказів з метою переоцінки вказаних доказів апеляційною інстанцією.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ТзОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів».

З огляду на викладене, встановивши, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним сторонами договорамм, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем доведена наявність у відповідача заборгованості за кредитними договорами в розмірі 105 875 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, що були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Оскаржене судове рішення відповідає таким критеріям.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, відповідно, не підлягають стягненню з позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2024 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.М. Луганська

В.Д.Фединяк