ПОСТАНОВА

іменем України

22 жовтня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/5709/23

провадження № 22-ц/4809/1542/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Ігор Васильович, на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2024 року у складі судді Іванової Л.А.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про встановлення батьківства та стягнення аліментів на час навчання.

В обґрунтування позову посилався на те, що мати позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю та у 2002 році вони припинили спільне проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_1 . Згідно з довідкою від 11 серпня 2023 року він є студентом Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку, термін навчання до 30 червня 2025 року.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати ОСОБА_2 його (позивача) батьком, а також стягнути з ОСОБА_2 на його (позивача) користь аліменти на час навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі.

18 червня 2024 року адвокат Грицина В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала клопотання про призначення судової генетично-молекулярної експертизи у цій справі, проведення якої просила доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса місцезнаходження: місто Київ, вул. Джонса Ґарета, 5), на розгляд якої поставити питання: чи є ОСОБА_2 генетичним батьком ОСОБА_1 ?

Зазначене клопотання мотивовано тим, що відповідачем категорично заперечується факт спільного проживання та ведення спільного господарства у період з 2000 по вересень-жовтень 2002 разом з його (позивача) матір`ю ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, для з`ясування питання батьківства (наявність та/або відсутність кровного споріднення) необхідні спеціальні знання, а тому в даній справі необхідно призначити судову біологічно-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2024 року клопотання задоволено. Призначено по цивільній справі №405/5709/23 судову генетично-молекулярну експертизу, проведення якої доручено експертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС, який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58, на розгляд якої поставити питання:

«чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?». Попереджено експерта (-ів) про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Для проведення експертизи зобов`язано сторін у справі з документами, необхідними для встановлення особи (паспортами, ID-картками, іншими документами, які посвідчують особу) на вимогу експертів з`явитися до Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС, який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58 для відбору біологічних зразків, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Ігор Васильович, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просив вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Адвокат Грицина В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко І.В., без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Грицина В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що предметом судової генетично-молекулярної експертизи є дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частинами 1, 3 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Закон України «Про судову експертизу» визначає правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі, висновку судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (№ 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, підстав, зазначених у позові, та з метою з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судової генетично-молекулярної експертизи.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Захарченко Ігор Васильович, залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 вересня 2024 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко