Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4899/19 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 84 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

роозглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/4899/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліани Блажиєвської та начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталії Савіної, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Полонця С.М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій зазначила, що на виконанні у Богунському ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) перебуває судовий наказ, виданий Богунським районним судом м. Житомира 23 квітня 2019 року, про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 квітня 2019 року й до досягнення дитиною повноліття.

З часу відкриття виконавчого провадження боржник офіційно на території України не працює, перебуває за кордоном в Польщі, аліменти сплачує нерегулярно та не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість.

Заявниця вказує, що 20 квітня 2023 року звернулася до начальника Богунського ВДВС у місті Житомирі із заявою, в якій просила здійснити розрахунок заборгованості за аліментами.

7 травня 2023 року на її електронну адресу направлено вказаний розрахунок, здійснений державним виконавцем Блажиєвською Ліаною та підписаний начальником ВДВС ОСОБА_4 .

На переконання заявниці, цей розрахунок не відповідає вимогам частин першої, третьої статті 71 Закону України « Про виконавче провадження» та частини другої статті 195 СК України, й не узгоджується зі змістом виконавчого документа, оскільки державним виконавцем невірно зазначений розмір середньої заробітної плати та допущені помилки при визначенні частки заробітної плати. Окрім того, протягом певних періодів розмір щомісячних платежів був обчислений на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за аліментами був зменшений втричі, що свідчить про порушення вимог законодавства.

Враховуючи вищезазначене, заявниця просила визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліани Блажиєвської та начальника Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наталії Савіної.

Також просила зобов`язати державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Ліану Блажиєвську та начальника Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Наталію Савіну привести розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні АСВП №59880617 у відповідність до вимог статті 71 Закону України « Про виконавче провадження», статті 195 СК України та Інструкції з організації примусового виконання рішень й вжити заходи щодо стягнення з боржника аліментів.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її скаргу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, відмовляючи у задоволенні її вимог, суд першої інстанції помилкового виходив з того, що протягом періоду, коли боржник сплачував аліменти у розмірі, не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відсутні підстави для розрахунку заборгованості відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України.

Такий висновок не узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі №133/203/20.

Вважає, що суд розглянув справу поза межами підстав, наведених у її скарзі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна карга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Богунському ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) з 23 серпня 2019 року перебуває судовий наказ, виданий Богунським районним судом м. Житомира 17 травня 2019 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено державним виконавцем, боржник офіційно не працює та не має постійного заробітку.

6 червня 2023 року державним виконавцем Ліаною Блажиєвською здійснено розрахунок заборгованості за аліментами у вказаному виконавчому провадженні, про що складено відповідну довідку-розрахунок, яка підписана державним виконавцем та начальником Богунського ВДВС в місті Житомирі Наталією Савіною.

Згідно із зазначеним розрахунком загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за аліментами протягом періоду з квітня 2019 року по 1 березня 2023 року становить 30856 грн. 26 коп.

Зміст вказаного розрахунку свідчить про те, що протягом періодів, коли боржник сплачував аліменти у розмірі, не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованість не нараховувалася.

Окрім того, нараховані суми протягом періодів, коли боржник не сплачував аліменти, не відповідають розміру частини середньої заробітної плати працівника відповідної місцевості.

Не погоджуючись із даним розрахунком, ОСОБА_1 12 червня 2023 року звернулася до начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області зі скаргою .

Листом від 19 липня 2023 року начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень повідомив ОСОБА_1 про те, що заборгованість ОСОБА_2 за аліментами визначена у відповідності до вимог частини другої статті 195 СК України. При цьому, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів в період, коли боржник не сплачував аліментні платежі, здійснювався виходячи із середньомісячної заробітної плати працівника для тієї місцевості, де він проживає. Також зазначено, що в періоди, коли боржник сплачував аліменти у розмірі, не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підстави для нарахування заборгованості за аліментами відповідно до частини другої статті 195 СК України, відсутні.

Матеріали справи також свідчать, що 2 серпня 2013 року держаним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості за аліментами у цьому виконавчому провадженні, згідно з яким розмір заборгованості за період із квітня 2019 року по липень 2023 року становить 5400 грн. 85 коп.

У цьому розрахунку міститься інформація про те, що протягом періодів, коли боржник сплачував аліменти у розмірі, не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, державним виконавцем заборгованість не нараховувалася.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно не нараховувалася заборгованість протягом місяців, за які боржник сплачував аліменти у розмірі, не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Так, відповідно до положень статті 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України « Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанції ( або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку ( доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Частинами першою та другою статті 196 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку ( доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку ( доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток ( дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток ( дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку ( доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Частиною третьої даної норми передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

У постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі №133/203/20, на яку міститься посилання в апеляційній скарзі, зазначено, що законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто мова йде про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а не про порядок розрахунку аліментів у період, коли боржник не працював. Вказаний порядок розрахунку аліментів встановлено спеціальною статтею 195 СК України.

Отже, сплата боржником аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, який встановлений законодавством, жодним чином не впливає на порядок здійснення розрахунку, передбачений частиною другою статтею 195 СК України.

Таким чином, державний виконавець Ліана Блажиєвська безпідставно не нараховувала заборгованість за аліментами протягом періодів, коли ОСОБА_2 сплачував аліменти у розмірі, не нижчому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищезазначене, дії державного виконавця при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №59880617 слід визнати неправомірними та зобов`язати останню здійснити розрахунок такої заборгованості у відповідності до вимог статті 71 Закону України « Про виконавче провадження» та частини другої статті 195 СК України.

Оскільки розмір заборгованості обчислюється державним виконавцем, у задоволенні вимог скарги про визнання неправомірними дій начальника Богунського відділу ДВС міста Житомира Наталії Савіної та зобов`язання її привести розрахунок заборгованості у відповідність до вимог законодавства, слід відмовити.

З огляду на вищезазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення,- про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліани Блажиєвської при здійсненні розрахунку заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні №59880617.

Зобов`язати державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліану Блажиєвську здійснити новий розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні №№59880617 у відповідності до вимог статті 195 СК України та статті 71 Закону України « Про виконавче провадження».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: