Провадження № 2/554/475/2024
Провадження №2/554/475/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі Гуляєвій О.О.

представника позивача/відповідача Стасовської Н.І.

відповідача/позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання ,

зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про визнання правочину недійсним, визнання незаконним вчинених дій, зобов`язання вчинити перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію, стягнення незаконно отриманих коштів, шляхом їх перерахування на неправомірно відкритий без згоди споживача рахунок,-

в с т а н о в и в :

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 17.11.2022 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В якому прохали: стягнути з відповідача : загальну заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 34 855,83 грн., котра складається : за період з 01.01.2016 по 01.12.2021 заборгованість за послуги теплопостачання у сумі 28 139,75 грн.; за період з 21.02.2016 по 01.02.2021 нарахований індекс інфляції в сумі 4 654,07 грн. та 3% річних в сумі 2 062,01 грн.; судовий збір в розмірі 2 481 грн. (т.1 а.с.1).

21 листопада 2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження в справі №№554/13864/22, 2/554/5755/2022. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15.30 годин на 23 грудня 2022 року (т.1 а.с.18).

13 березня 2023 року до суду надійшов відзив на первісну позовну заяву відповідача ОСОБА_1 . В якому зазначив, що ОСОБА_1 уклав договір про постачання теплової енергії з позивачем на квартиру у АДРЕСА_1 з моменту коли став власником цієї квартири влітку 2000 року. Весь цей час ОСОБА_1 сумлінно виконував договір, отримуючи послуги з теплопостачання і сплачуючи за це кошти. Відповідач ніколи не переукладав договір про надання послуг з теплопостачання з позивачем, відтак, договір від 27.07.2010, яким у своєму позові керується ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є підробкою. Розрахунковий період, за який заявник стягує кошти за послуги з теплопостачання становить з 01.01.2016 по 01.12.2021, тобто час у майже шість років. Таке збільшення періоду порівняно з тим, що законом обмежений позовною давністю, позивачем обґрунтовується фальшивим документом договором від 27 липня 2010 року. Надана ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» копія буцімто укладеного зі споживачем ОСОБА_1 договору свідчить про підробку вказаного документу. Вважає, що відбулася службова підробка документів службовими особами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з метою злочинного заволодіння грошовими коштами, на які по закону підприємство права не має. Адже у цьому підробленому документі суду наданий п.10.10, де вказано: «ТО і споживач дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років та встановили, що вказаний строк застосовується до правовідносин, які виникли до укладення даного договору». У такий кримінальний спосіб підприємство за власними нарахуваннями збільшило борг ОСОБА_1 на суму 15 587 грн. + 3 700+ (за 2016 рік листопад 2019 року, тобто за період, що перебуває поза межами позовної давності, бо позовна заява подана в листопаді 2022 року). ОСОБА_1 , отримавши 13.09.2021 із Октябрського районного суду м. Полтави листа з судовим наказом №554/5913/21 разом з копіями наданих заявником документів та виявивши службову підробку, звернувся до Полтавського відділу поліції з заявою про злочин за ст.366 КК України (службове підроблення). Відтак, цілком очевидно, що між сторонами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» і ОСОБА_1 існує серйозний спір про право, який полягає у заміні належних договірних відносин з теплопостачання та підробці документа щодо самого існування таких відносин та їх тривалості. Наказ Октябрського районного суду м. Полтави №554/5913/21 від 05.07.2021 про стягнення з ОСОБА_1 25 090 грн. заборгованості, 3 399,17 грн. нарахувань в зв`язку з індексом інфляції, 1 552,69 грн. трьох процентів річних був скасований ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2021 у справі №554/5913/21. Позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що розглядається наразі у справі №554/13898/22 і заява від 2021 року про видачу судового наказу відрізняються одне від іншого лише періодом нарахування. Так, у позовні заяві строк нарахування заборгованості за теплову енергію збільшено на 8 місяців (квітень-листопад 2021 року). У розрахунку, наданому позивачем до позову, за цей період ОСОБА_1 було спожито теплової енергії на загальну суму 3 614,25 грн. (674,95 грн. за квітень 2021 року, 565,65 грн. за жовтень 2021 року та 2 374,04 грн. за листопада 2021 року, а сплачено за даними того ж розрахунку 565,65 грн.). Тобто розмір заборгованості, як вважає позивач, за додатковий час збільшився на суму 3 058,60 грн. порівняно з тим, що стягувався у наказному порядку. При цьому сума заборгованості в розмірі 25 090,15 грн. станом на 01.04.2021 абсолютно не змінилася. Це свідчить про те, що вимоги позивача, порівняно з тими, що вже розглянуті судом, практично не змінилися. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у позовній заяві обґрунтовує свої вимоги розрахунком який додає. У цьому розрахунку, зокрема, вказані періоди споживання теплової енергії за лютий-квітень 2018 року. Між тим, у цей період ОСОБА_1 не проживав у помешканні за адресою АДРЕСА_1 і за чинним на той час законодавством був звільнений від обов`язку сплачувати за не отримані комунальні послуги. ОСОБА_1 02.02.2018 звернувся до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з заявою про те, що будучи єдиною зареєстрованою особою за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово вибув з місця проживання, та надав докази зняття з реєстрації в м. Полтаві та реєстрації ОСОБА_1 у м. Києві. Про те, що підприємство знало про свій обов`язок, але не виконало його і взагалі не хоче виконувати, свідчить його переписка з даного приводу. З неї видно, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», попри чітку вказівку на порядок їхньої поведінки в Законі, звернулося за роз`ясненнями до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства. Міністерство надало роз`яснення. У ньому, зокрема, вказано, що Верховною Радою України 09.11.2017 прийнято новий закон «Про житлово-комунальні послуги» (він набрав законної сили після офіційного оприлюднення 10.12.2017), який введений у дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (тобто 10.06.2018). У новому законі вже по іншому вирішені зазначені питання : підпункт 6 ч.1 с.7 Закону вказує, що споживач має право на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Отже після початку дії цієї норми споживачі не мають права на зменшення оплати за послуги теплопостачання. За приписом ст.58 Конституції України «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи». Таким чином, період опалювального сезону 2018 року з лютого по квітень ОСОБА_1 цілком законно не оплачувався, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не має права вимагати сплати за цей період. І сума позовних вимог в розмірі 6 544,19 грн. має бути виключена з розрахунку. ПОКВПТТГ «Полтаватеплоенерго» разом з позовною заявою надало до суду розрахунок нібито боргу споживача ОСОБА_1 . При цьому, навіть побічний аналіз даного документу свідчить про те, що заявник оформляв його з численними підробками і неточностями. Суми оплати ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію, відображені у розрахунку, не відповідають реальним ні за сумами, ні за часом оплати. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» розносить платежі не за вказаним платником призначенням, як то має бути згідно з правилами розрахунків, а за датою надходження. Відтак, позивач абсолютно неправильно розрахував розмір заборгованості, яку нібито має споживач ОСОБА_1 перед ним за використання теплової енергії, що виключає винесення якогось обґрунтованого та справедливого рішення. Це в першу чергу, проявляється у неправильному врахуванні проведених оплат за спожиту теплову енергію. В цьому відношенні наданий до позову розрахунок позивачем зроблений незаконно та безграмотно. Оплата споживача за законодавством України має відноситися до тих періодів, які вказані у платіжному документі, або у виставленому рахунку, за яким відбувається оплата. Позивач абсолютно безпідставно вказує, зо за певні періоди споживач ОСОБА_1 не сплачував за теплову енергію, тож він має заборгованість саме за ці періоди. ОСОБА_1 23.03.2017 банківським переказом (квитанція №74) оплатив 2 500,01 грн. за спожите тепло, при цьому у квитанції чітко вказано, що платіж відбувається за отримане тепло в період з 01.02.2017 по 28.02.2017. Між тим позивач, всупереч правовим нормам, що регулюють порядок розрахунків, не врахував цю оплату за лютий 2017 року (в розрахунку написано «нараховано за лютий 2017 року 2 500,01 грн., сплачено 0»). Сума цієї оплати 2 500,01 грн. взагалі ніяк не відображена в розрахунку підприємства. Тож вказана у розрахунку заборгованість за лютий 2017 року насправді є погашеною. Точно такий же результат маємо за грудень 2016 року : «В розрахунку написано, що споживачеві за цей місяць нараховано 2 964,17 грн., сплачено - 0». ОСОБА_1 23.01.2017 банківським переказом в АТ «Ощадбанк» заплатив теплоенерго 2 964,17 грн. (квитанція №49). У платіжному документі чітко вказано, що оплата проведена за отримані послуги теплопостачання за грудень 2016 року. Нормативно ясно передбачено, що суми оплати при часткових платежах мають обов`язково зараховуватися у той період, який вказує платник у платіжному документів, або який зазначено у рахунку, що йому виставлений. В той же час, якщо постачальник неправомірно відніс суму проплати ОСОБА_1 за грудень на січень наступного року, а не так як ОСОБА_1 вказував у квитанції, він чомусь у січні також не врахував оплату в сумі 2 524,68 грн., яку ОСОБА_1 здійснив 01.03.2017 (квитанція «Ощадбанку» №80), не вказавши у документі, що оплата відбувається за січень 2017 року. В січні-березні 2017 року ОСОБА_1 оплачує за отримані послуги теплопостачання за грудень 2016 року (23.01.2017), січень (01.03.2017) та лютий (23.03.2017), постачальник зараховує в рахунок погашення боргу лише оплату за грудень 2016 року, та й ту незаконно відносить на інший період. ОСОБА_1 24.11.2016 заплатив позивачеві за жовтень 2016 року суму виставленого рахунку 1 709,32 грн., але позивач не відобразив це надходження у своєму розрахунку за жовтень 2016 року. За довідками «Ощадбанку» за споживання тепла у грудні 2017 року ОСОБА_1 заплатив 25.01.2018 2 185,27 грн., але у розрахунку позивача стоїть «0». У наданому позивачем розрахунку суми оплачених ОСОБА_1 коштів, як правило, не відображаються в зазначених у платіжці періодах, а часто взагалі зовсім зникають із розрахунку. 24.04.2017 ОСОБА_1 заплатив теплоенерго 1 783,27 грн. за теплопостачання у березні 2017 року, а постачальник за цей період відмітив зовсім іншу суму. За жовтень 2017 року ОСОБА_1 28.11.2017 заплатив суму виставленого позивачем рахунку в розмірі 707,97 грн., а ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» взагалі нічого за жовтень не врахувало, оформивши заборгованість. 20.12.2017 заплатив за листопада 2017 року 2 216 грн. (а у розрахунку за цей період стоїть інша сума 707,97 грн.), 25.01.2018 2 185,27 грн. за грудень 2017 року. Тоді як у розрахунку позивача вказані інші, неправдиві дані за всі ці місяці вказана заборгованість, якої насправді немає. В подальшому ОСОБА_1 розраховувався через термінал Приватбанку, обов`язково вказуючи у платіжці період розрахунку. 22.01.2019 заплатив суму виставленого позивачем рахунку в розмірі 3 010 грн. за грудень 2018 року, при цьому в платіжці зазначив, що оплата проводиться за грудень 2018 року. Між тим, цього платежу ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не відобразило і неправомірно вважає ОСОБА_1 боржником за грудень 2018 року. 27.12.2018 ОСОБА_1 заплатив за теплопостачання у листопаді 2018 року 2 000 грн. Але опонент протизаконно у своєму розрахунку вказує показник оплати 0 грн. У квітні 2019 року ОСОБА_1 заплатив за спожиту в березні 2019 року теплову енергію сумарно (624+155 грн.), але позивач у своєму розрахунку навіть не згадує про ці платежі. 05.08.2019 ОСОБА_1 здійснив оплату виставленого позивачем рахунку за липень 2019 року на суму 1 500 грн., але цей платіж взагалі не відображений у розрахунку. 29.09.2019 ОСОБА_1 сплатив виставлений рахунок на суму 1 545,70 грн. (за серпень 2019 року), але в наданому позивачем розрахунку ці кошти не відображені. Такий же платіж у тій самій сумі був здійснений 31.10.2019 (за вересень 2019 року), але постачальник чомусь врахував лише один платіж з двох. Чомусь не зарахований платіж споживача від 25.11.2019 за жовтень 2019 року в сумі 482,39 грн. 03.01.2020 ОСОБА_1 був зроблений платіж на суму виставленого рахунку за листопад 2019 року 2 457,08 грн., але позивач знову-таки протиправно не відобразив це у своєму розрахунку і досі незаконно вважає наявним борг ОСОБА_1 за листопад 2019 року. Також, 30.01.2019 ОСОБА_1 сплатив суму виставленого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суму 2 734,61 грн. за спожите у грудні 2019 року тепло, але позивач протиправно не відобразив цей факт у своєму розрахунку, і чомусь продовжує вважати наявність у ОСОБА_1 заборгованості за грудень 2019 року. 02.04.2020 ОСОБА_1 сплатив виставлений позивачем рахунок на суму 2 405,02 грн. за лютий 2020 року, але позивач знову вкотре проігнорував цей факт і вважає наявною заборгованість за лютий 2020 року, тоді як вкотре докази доводять, що цієї заборгованості немає. Проведену 29.05.2020 платежу в сумі 526,68 грн. за квітень 2020 року позивач чомусь зарахував за травень 2020 року, хоча ОСОБА_1 за цей період йому коштів не сплачував. Згідно з квитанцією №.1 від 29.09.2020 споживачем зазначено за серпень 2020 року 1 545 грн., тоді як позивач у своєму розрахунку вказує за серпень 2020 року іншу суму 3 045,70 грн., суму 1 545,70 грн. відносить на інші періоди. Оплачена за липень 2020 року сума 1 500 грн. (квитанція №.1) взагалі ніде не відтворена, за липень у розрахунку заявника зовсім інша сума. Сплачена за червень 2020 року сума 1 545,70 грн. (квитанція №.1) взагалі не відображена в розрахунку, там за червень стоїть нуль. За січень 2020 року (квитанція №.1) ОСОБА_1 сплачено 3 109,12 грн., тобто рівно стільки, скільки було нараховано, але у розрахунку заявника стоїть зовсім інша сума. З ОСОБА_1 намагаються стягнути заборгованість за 2020 рік, хоча за своїми ж розрахунками вказують, що за цей період ОСОБА_1 переплатив порівняно з обсягом спожитого тепла аж майже на 6 500 грн. Відтак, з урахуванням змісту викладених заперечень суд має відмовити позивачеві у стягненні з ОСОБА_1 коштів за ті періоди, за які позивач неправомірно вважає наявною заборгованість споживача, оскілки у цих періодах такої заборгованості не існує. Відмова в позові в цій частині має бути за безпідставністю вимог. Взагалі, що стосується періодів 2016-2019 років, то з даного приводу у ОСОБА_1 є весь набір квитанцій про сплату в належних обсягах. Дані вимоги перебувають поза межами позовної давності. ОСОБА_1 у цій справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення певних сум за спожиту теплоенергію заявляє про застосування позовної давності до цих вимог. Прохає суд застосувати позовну давність до вимог позивача і відмовити йому у стягненні сум, що перебувають поза межами позовної давності, а саме, тих що нараховані раніше грудня 2019 року. Тож, предметом судового розгляду у цій справі в межах розміру заявленого позову можуть бути лише вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення можливої заборгованості за отриману теплову енергію за період з грудня 2019 року по листопад 2021 року. Що ж стосується вимог заявника про стягнення з ОСОБА_1 грошової відповідальності у вигляді 3-х відсотків річних та індексу інфляції, то і в даній частині позову має бути відмовлено. Бо насправді жодної заборгованості за останні роки за отримане тепло у ОСОБА_1 немає, а стосовно періодів, які знаходяться поза межами позовної давності у позові має бути відмовлено за приписом ч.3,4 ст.267 ЦК України з огляду на сплив позовної давності. На підставі викладеного, прохає відмовити у задоволенні позовних вимог у справі №554/13898/22 (т.1 а.с.39-44).

13 березня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання правочину недійсним, визнання незаконним вчинених дій та зобов`язання вчинити перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію. В якому прохав : визнати договір про надання послуг з теплопостачання від 27.07.2010 між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 недійсним на тій підставі, що на момент його укладення постачальником не були дотримані нори закону (ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України), а саме був підроблений підпис контрагента ОСОБА_1 ; визнати неправомірним проведене ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нарахування споживачеві ОСОБА_1 за нібито існуючу заборгованість за спожиту теплоенергію за певні періоди 2016-2021 роки, за які споживач згідно з наданими ним квитанціями розрахувався; зобов`язати відповідача провести коригування обліку відпущеної споживачу ОСОБА_1 теплової енергії за період лютий-квітень 2018 року на суму 6 544,19 грн., оскільки в той період споживач за законом був звільнений від обов`язку сплачувати за комунальні послуги; зобов`язати відповідача провести коригування обліку оплаченої споживачем ОСОБА_1 теплової енергії за період грудень 2019 року листопад 2021 року, провівши розбивку платежів за часом їхнього призначення зафіксувавши стан розрахунків за спожите тепло станом на 30.11.2021 на рівні заборгованості споживача у розмірі 2 432,18 грн., яка була погашена у подальші періоди (т.1 а.с.60-63).

05 квітня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзивпо первісному позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». В якому зазначили, що підприємство не погоджується із запереченнями відповідача проти первісного позову в повному обсязі. Взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та відповідача врегульовані ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», «Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 та договором про надання послуг теплопостачання від 27 липня 2010 року. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, що надається підприємством за адресою: АДРЕСА_1 . Договір про надання послуг теплопостачання від 27.07.2010 на сьогодні є чинним, та в судовому порядку не оскаржувався. Щодо зменшення плати чи звільнення від оплати за послуги з централізованого опалення слід зазначити, що ці послуги виконуються (надаються) незалежно від присутності/відсутності мешканців, а оплата нараховується пропорційно опалювальній площі квартири (у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії). Звернення до суду 23.06.2021 та винесення в послідуючому судового наказу Октябрським районним судом м. Полтави від 05.07.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2016 по 01.04.2021, свідчить про те, що до моменту його скасування 29.09.2021 порушене право підприємства не підлягало захисту. Саме з моменту винесення Октябрським районним судом м. Полтави ухвали від 29.09.2021 про скасування судового наказу від 05.07.2021, відповідно до ст.261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності. Оскільки саме з цього часу у стягувача виникло право звернутися з тими ж вимогами в позовному провадженні, а порушене право, після скасування наказу, знову підлягало захисту. Зазначили, що в період з 01.01.2016 по 01.12.2021 ОСОБА_1 проводились оплати за надані послуг з теплопостачання, з порушення строків, що врегульовані п. 4.1.1 договору про надання послуг теплопостачання, а саме термін внесення - не пізніше ніж 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Вважають, що наведені вище оплати, які проводилися ОСОБА_1 особисто за період заявлених підприємством позовних вимог та відповідно до ст.264 ЦК України є підставою для переривання строку позовної давності, а також зверненнядо Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про видачу судового наказу та в подальшому скасування судового наказу свідчать про відсутність правових підстав для застосування строків позовної давності. Враховуючи вищевикладене, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вважає, що заперечення, викладені у відзиві ОСОБА_1 по первісному позову, є безпідставними та необґрунтованими, а позовні вимоги підприємства правомірними та такими, що підлягають до задоволення (т.1 а.с.77-80).

06 квітня 2023 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано в строк до 17.05.2023 від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» належним чином завірені копії документів, а саме : наявних платіжних документів, що посвідчують виставлення споживачу ОСОБА_1 рахунків на оплату за спожиту теплоенергію у кожен з розрахункових періодів з січня 2016 року по листопад 2021 року; копії наявних платіжних документів, що посвідчують оплату ОСОБА_1 рахунків на оплату за спожиту теплоенергію у кожен з розрахункових періодів з січня 2016 року по листопад 2021 року, за адресою АДРЕСА_1 . Прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання правочину недійсним, визнання незаконним вчинених дій та зобов`язання вчинити перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в Октябрському районному суді м.Полтави на 10.00 годин на 18.05.2023, викликати в судове засідання учасників процессу (т.1 а.с.95, 96).

25 квітня 2023 року до суду надійшов відзивПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на зустрічний позов ОСОБА_1 . В котрому зазначили, що підприємство не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 в повному обсязі та вважає їх необгрунтованими, виходячи з наступного. 27.07.2010 між підприємством «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг теплопостачання в квартирі АДРЕСА_2 . Зміст договору не суперечить актам цивільного законодавства, Цивільного кодексу України, укладений сторонами на основі вільного волевиявлення та спрямований на реальне настання правових наслідків. Пунктом 4.15 договору врегульовано, що у платіжних документах споживач повинен обов`язково зазначати в призначенні платежу період, за який він проводить оплату. За наявності у споживача заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за послуги теплопостачання, спожиті в минулі періоди, незалежно від зазначеного у платіжному документі призначення платежу. За січень 2016 підприємством нараховано 1167,32 грн. ОСОБА_1 сплачено 2567, 80 грн. (період призначення платежу 01.12.2015-31.01.2016) (дата проведення оплати 21.01.2016) однак дана оплата не врахована в розрахунку заборгованості, так як відповідно до п. 4.1.1 договору термін внесення платежів - не пізніше ніж 10 число наступного за розрахунковим місяцем. Відповідно до п.7.2.8 договору споживач зобов`язаний погасити заборгованість, що склалася станом на 01.07.2010 в сумі 7122, 81 грн. до 01.06.2011, проводячи оплату боргу щомісячно рівними частинами та включаючи поточні платежі. ОСОБА_1 виконано умови договору та сплачено вказану заборгованість, що підтверджується роздруківкою з особового рахунку НОМЕР_1 , що відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , володільцем якого є ОСОБА_1 . Тобто ОСОБА_1 вчинив дію відповідно до умов договору - сплатив відповідну суму грошей, яка засвідчує бажання укласти договір, така дія є прийняттям пропозиції укласти договір. Таким чином ОСОБА_1 оплативши дану суму до 01.06.2011, як і було зазначено, погодився з цими умовами, власноруч підписавши даний договір. Більше того, споживач своєчасно та в повному обсязі виконував умови вищезазначеного договору аж до травня 2021 року (момент звернення підприємства із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості), сплачуючи за отримані послуги за тарифами та нарахуваннями відповідно до Розділу 3 цього договору. Підприємство в свою чергу відповідно до зазначеного договору надавало послуги в обсягах та належної якості, як передбачено Розділами 2,5 цього ж договору. Таким чином, оплата боргу, яка була зазначена в договорі, оплата вартості отриманих послуг за умовами цього ж договору свідчить про його визнання та виконання зі сторони споживача, а також виконання підприємством зобов`язань по наданню послуг централізованого опалення. Вищевикладене свідчить про виконання обома сторонами умов договору з моменту його укладення. 02.02.2018 до підприємства звернувся ОСОБА_1 та прохав провести перерахунок за надані послуги теплопостачання у зв`язку із тимчасовою відсутністю, а саме зняттям з реєстрації з квартири АДРЕСА_2 в період часу з 02.02.2018 по кінець квітня 2018. Послався при цьому на договір, що укладений між підприємством та споживачем про надання послуг з теплопостачання від 27.07.2010, про існування якого ОСОБА_1 не заперечував та відповідно із умовами якого останній погоджувався. Листом №29-17/Г-207 від 03.03.2018 підприємство роз`яснило, що послуги з теплопостачання надається безперервно протягом опалювального сезону, незалежно від наявності мешканців у квартирі, при цьому нагадали п.7.1.5 договору про надання послуг теплопостачання врегульовано, що споживач має право на несплату вартості послуг з централізованого опалення (за умови відключення опалення і опломбування запірних вентилів, за наявності технічної можливості). Отже, ОСОБА_1 був обізнаний із вказаним договором. В судовому порядку також вказаний договір не оспорювався. Факт недійсності правочину стороною не спростовано. Доказів, що могли б спростувати факт недійсності правочину стороною не наведено. Отже, відносини між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 врегульовано договором про надання послуг з теплопостачання від 27.07.2010, який на сьогодні є чинний. Нарахування за послугу з централізованого опалення підприємством проводяться відповідно до умов договору та чинного законодавства, підстави для проведення перерахунку за спожиті послуги, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в квартиру АДРЕСА_2 - відсутні,заборгованість до якої можливо застосувати строк позовної давності також відсутня. Враховуючи вищевикладене, підприємство вважає, що зустрічні позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими (т.1 а.с.99-103).

18 травня 2023 року до суду надійшло клопотання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про зміну предмета позову. В якому зазначив, що змінює предмет позову шляхом добавлення до позову додаткової вимоги про стягнення з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суми незаконно отриманих коштів у розмірі 7 122,81 грн., шляхом їх перерахування на неправомірно відкритий без згоди споживача рахунок (т.1 а.с.220).

18 травня 2023 року ухвалою суду клопотання представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про витребування доказів задоволено. Витребувати в строк до 11.07.2023 у ОСОБА_1 копії правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_3 . У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в Октябрському районному суді м.Полтави на 09.00 годин на 12.07.2023, викликано в судове засідання учасників процессу (а.с.235).

12 липня 2023 року ухвалою суду продовжено процесуальний строк підготовчого засідання. Повторно витребувано в строк до 12.09.2023 у ОСОБА_1 копії правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2 . У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про оголошення перерви у справі відмовлено. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в Октябрському районному суді м.Полтави на 11.00 годин на 13.09.2023, викликати в судове засідання учасників процессу (т.1 а.с.245).

13 вересня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі за первісним позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання правочину недійсним, визнання незаконним вчинених дій, зобов`язання вчинити перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію, стягнення незаконно отриманих коштів у сумі 7 122,81 грн., шляхом їх перерахування на неправомірно відкритий без згоди споживача рахунок. Призначено розгляд справи по суті в Октябрському районному суді м.Полтави на 11.30 годин на 19.10.2023, викликано в судове засідання учсників процессу (т.2 а.с.9).

29.11.2023 ухвалою суду витребувано в строк до 19.12.2023 від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» оригінал договору про надання послуг з теплопостачання від 27.10.2010 укладеного між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 . Призначено справу до розгляду по суті в Октябрському районному суді м.Полтави на 10.00 годин на 20.12.2023, викликати в судове засідання учасників процесу (т.2 а.с.27).

18.12.2023 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» листом від 18.12.2023 за №29-17/3454, на виконання вимог ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 29.11.2023 повідомило суд, що в архіві абонентської служби підприємства де зберігається оригінал договору про надання послуг теплопостачання від 27.07.2010, укладений між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 , виявилось неможливо знайти даний договір, що підтверджується копією акта від 20 липня 2023 року. При цьому до листа прикладено копію акту від 11.07.2023. Із котрого слідує, що протягом липня 2023 року, у зв`язку з порушеною кримінальною справою за заявою ОСОБА_1 та необхідністю надання СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області оригіналу договору про надання послуг теплопостачання від 27.07.2010, за адресою : АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), було вжито заходи щодо його розшуку. В ході проведених заходів по розшуку було встановлено, що оригінал договору про надання послуг теплопостачання від 27.07.2010, укладений між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 відсутній. На даний час в архіві абонентської служби зберігається ксерокопія зазначеного договору (т.2 а.с.35, 37).

20 грудня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява та 16.01.2023 клопотання. В заяві зазначив, що у справі немає належної правової підставі для позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 27 липня 2010 року. Також у такому разі відсутні правові підставі для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в частині визнання договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 27.07.2010 недійсним. В іншій частині зустрічний позов підлягає розгляду. В клопотанні зазначив, що ж стосується зустрічного позову, то в його задоволенні також має бути відмовлено саме з причини відсутності документу, який оскаржується як незаконний. Це стосується і інших вимог, заявлених у зустрічному позову від 13 березня 2023 року (т.2 а.с.39, 53-55).

16 січня 2024 року до суду надійшла заява про зміну підстав первісного позову від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (т.2 а.с.44-51).

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

На підставі викладеного, суд не приймає до розгляду та повертає заяву про зміну підстав первісного позову від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки заява подана 16.01.2024 після закриття підготовчого засідання 13 вересня 2023 року.

В судовому засіданні представник позивача/відповідача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» адвокат Стасовська Н.І. прохала первісний позов задовольнити повністю, відносно задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала. Підтримала клопотання про визнання поважними причини пропуску строків позовної давності у справі, котре подане до суду, та зазначила про відсутність правових підстав для застосування строків позовної давності до первісного позову. Відносно клопотання ОСОБА_1 про залишення зустрічного позову без розгляду, в частині незаконно утриманих, перерахованих на спеціальний рахунок без згоди та повідомлення ОСОБА_1 коштів у розмірі 7 122 грн. 81 коп., не заперечувала (а.с.т.1 а.с.75).

В судовому засіданні ОСОБА_1 відносно первісного позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заперечував, прохав відмовити у його задоволенні також прохав відмовити у задоволені зустрічного позову в частині визнання договору недійсним. Оскільки немає належної підстави позову, відсутні належні докази існування договірних відносин, а позов з самого початку був обґрунтований саме наявності договору від 27.07.2010, котрий у ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відсутній. При цьому, прохав суд застосувати позовну давність до вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» і відмовити у стягненні сум, що перебувають поза межами позовної давності, а саме, тих що нараховані раніше грудня 2019 року, що також зазначив у відзиві на первісну позовну заяву. Прохав зустрічний позов в частині незаконно утриманих, перерахованих на спеціальний рахунок без згоди та повідомлення ОСОБА_1 коштів у розмірі 7 122 грн. 81 коп. залишити без розгляду (т.1 а.с.39-44).

Суд, заслухавши представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», відповідача/позивача Гуйван П.Д., дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку : про залишення первісної позовної заяви без розгляду; про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Судом встановлено і, як вбачається з матеріалів справи, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , згідно копії : договору міни від 09.06.2000, посвідченого ПН Полтавського МНО Гризуновою О.В. 17.04.2000 за №999 та реєстраційного посвідчення від 29 листопада 2006 року.(т.2 а.с.2, 3).

За адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_1 ,

згідно розрахунку заборгованості ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго (т.1 а.с.3-9).

Згідно, відповіді з Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації ПМР №01-12-05.1-11/10387 від 21.11.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (т.1 а.с.24).

ОСОБА_1 02.02.2018 звернувся до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з заявою від 02 лютого 2018 року. В котрій зазначив, що у зв`язку з особливостями його діяльності він, ОСОБА_1 виписався з квартири АДРЕСА_2 і прописався у квартирі АДРЕСА_4 , де буде мешкати з 02.02.2018 по кінець квітня 2018 року. З урахуванням цього прохав зменшити розмір оплати за тепло на час відсутності жильця у квартирі упродовж вказаного періоду, що підтверджується копією листа від 02.02.2018; копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 (т.1 а.с.47, 58, 59).

Листом №29-17/Г-207 від 03.03.2018 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» роз`яснило, що послуги з теплопостачання надається безперервно протягом опалювального сезону, незалежно від наявності мешканців у квартирі, при цьому нагадали п.7.1.5 договору про надання послуг теплопостачання врегульовано, що споживач має право на несплату вартості послуг з централізованого опалення (за умови відключення опалення і опломбування запірних вентилів, за наявності технічної можливості) (т.1 а.с.49).

До позовної заяви ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго додано копію договору про надання послуг теплопостачання від 27.07.2010, за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго та ОСОБА_1 (т.1 а.с.10). Як слідує із пункту 1.1 договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах , що передбачені договором.

До п.1.2 договору, предметом договору є такі послуги : централізоване опалення, підігрів води.

Згідно п.1.3 договору, суб`єкти користування послугами : мешканці 1 чоловік.

Відповідно до п.1.4 договору характеристика об`єкта надання послуг: опалювальна площа квартири 86,4 кв. метрів.

Відповідно до п.4.1.1 договору, розрахунковим періодом є один календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

До п.7.1.5 договору, споживач має право на несплату вартості послуг з підігріву води за час тимчасової відсутності споживача та членів його сім`ї (за умови відключення ТО гарячої води і опломбування запірних вентилів), а також послуг з централізованого опалення (за умови відключення опалення і опломбування запірних вентилів, за наявності технічної можливості) та відновлення надання цих послуг шляхом зняття пломб за рахунок споживача протягом доби, згідно з письмовою заявою.

До п.7.1.6 договору, споживач має право на зменшення розміру плати за послуги підігріву води у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його родини на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно п.7.2.8 споживач зобов`язаний, погасити заборгованість, що склалася станом на 01.07.2010 в умі 7 122 грн. 81 коп. до 01 червня 2011 року.

Відповідно до п.9.1 договір діє з 27.07.2010 до 27 липня 2012 року.

Відповідно до п.9.2 договору, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловила наміру змінити, доповнити або розірвати договір, він продовжується на наступний рік.

До п.9.4 договору, з моменту укладення даного договору втрачає чинність договір від 18 квітня 2000 року.

До п.10.10 договору, ТО і споживач дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років та встановили, що вказаний строк застосовується до правовідносин, які виникли до укладення даного договору.

Суд критично віднісся до копії договору про надання послуг теплопостачання від 27.07.2010, за адресою АДРЕСА_1 , котрий ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надало разом з позовною заявою до суду.

З врахуванням того, що вимоги ухвали суду від 29.11.2023 про витребування оригіналу договору про надання послуг з теплопостачання від 27.10.2010 укладеного між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 , ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не виконані, оригінал договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 27.07.2010 суду не наданий, ухвала суду проігнорована. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надіслав суду копію акту від 11.07.2023, котрий був складений на вимогу СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ще до винесення ухвали суду від 29 листопада 2023 року.

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо : позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

На підставі викладеного, первісні позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягають залишенню без розгляду. Оскільки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вимоги ухвали суду від 29.11.2023 про витребування оригіналу договору про надання послуг з теплопостачання від 27.10.2010 укладеного між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 , ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не виконали, оригінал договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 27.07.2010 суду не надали, ухвала суду проігнорована. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надіслав суду копію акту від 11.07.2023, котрий був складений на вимогу СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, ще до винесення ухвали суду від 29 листопада 2023 року.

20 грудня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява та 16.01.2023 клопотання. В заяві зазначив, що у справі немає належної правової підставі для позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 27 липня 2010 року. Також у такому разі відсутні правові підставі для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в частині визнання договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 27.07.2010 недійсним. В іншій частині зустрічний позов підлягає розгляду. В клопотанні зазначив, що ж стосується зустрічного позову, то в його задоволенні також має бути відмовлено саме з причини відсутності документу, який оскаржується як незаконний. Це стосується і інших вимог, заявлених у зустрічному позову від 13 березня 2023 року (т.2 а.с.39, 53-55).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 від 13.03.2023 підлягають залишенню без розгляду.

Судові витрати у справі сплачені позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» при подачі первісної позовної заяви до суду складають 2 481 гривень (а.с.13, 14).

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, через що звільнений від сплати судових витрат (т.1 а.с.64).

Керуючись ст.ст.12, 49, 81, 84, 130, 257, 263, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання залишити без розгляду.

Судовий збір в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня віднести на користь держави.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про визнання правочину недійсним, визнання незаконним вчинених дій, зобов`язання вчинити перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію, стягнення незаконно отриманих коштів, шляхом їх перерахування на неправомірно відкритий без згоди споживача рахунок залишити без розгляду.

Позивач/відповідач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства Полтаватеплоенерго (р/р № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк» МФО 320478 код ЗКПО 03338030, місцезнаходження: м. Полтава, вулиця Комарова,2 А).

Відповідач/позивач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її вручення, отримання, доставлення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний тест рішення складено 21 лютого 2024 року.

Суддя І.О.Блажко