Провадження №2/522/7050/24
УХВАЛА

05 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Юлія Олександрівна про встановлення факту прийняття спадщини та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Юлія Олександрівна про встановлення факту прийняття спадщини та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування, у якій позивачка просить:

- встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

30 вересня 2024 року представником позивача адвокатом Главацьким Юрієм Анатолійовичем через систему Електронний суд було направлено до суду заяву про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви та яка зареєстрована 01 жовтня 2024 року, у якій заявник просить продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, що визначені ухвалою суду від 18 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року заяву про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви задоволено. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала суду від 04.10.2024 року була доставлена до електронного кабінету представника позивача 05.10.2024 року.

15 жовтня 2024 року представником позивача адвокатом Главацьким Юрієм Анатолійовичем через систему Електронний суд було направлено до суду заяву про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви та яка зареєстрована 16.10.2024 року, у якій заявник просить продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, що визначені ухвалою суду від 18 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року заяву про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви задоволено. Надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала суду від 18.10.2024 року була доставлена до електронного кабінету представника позивача 18.10.2024 року.

29 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача адвоката Главацького Юрія Анатолійовича надійшла заява про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, у якій заявник просить продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, що визначені ухвалою суду від 18 вересня 2024 року.

Заява мотивована тим, що майновий стан ОСОБА_1 може обмежити її в праві гарантованому Конституцією України, а саме право на звернення до суду, відтак позивач потребує додаткового часу для пошуку можливих джерел з метою запозичення грошових коштів, за рахунок яких ОСОБА_1 зможе сплатити судовий збір.

Заявник також зазначає про те, що ОСОБА_1 ще не було отримано оцінку 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 , а тому, позивач потребує додаткового часу для проведення оцінки спірного майна з метою визначення ціни позову.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 6 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Постанова КЦС ВС від 15.06.2022 у справі № 477/1366/20 містить висновок про те, що Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати зловживань та ухилення від отримання інформації про рух справи.

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, ЄСПЛ наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, необхідно тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення ЄСПЛ у справі «Brumarescu v. Romania» (Брумареску проти Румунії) від 28 листопада 1999 року, пункт 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії), пункт 52).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

У справах «Osman v. the United Kingdom» (Осман проти Сполученого королівства) та «Kreuz v. Poland» (Креуз проти Польщі) ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Звертаючись із заявою про поновлення строку усунення недоліків позовної заяви вказував на те, що у зв`язку з майновим станом позивача, усунути недоліки у строк, визначений ухвалою в частині сплати судового збору не вбачається за можливе.

Проте, заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що майновий стан позивачки, в тому числі розмір її доходів суду не надано.

Також, заявник зазначає про те, що позивачкою досі не отримано висновок щодо оцінки спірного майна, а тому, вона не може подати його до суду.

Проте, заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що на момент подання заяви про продовження строку на усунення недоліків, ним були вчинені будь-які дії, спрямовані на отримання такого висновку, зокрема, надання суду належним чином засвідченої копії звернення до уповноваженого суб`єкта оціночної діяльності або договору з останнім.

Суд звертає увагу на те, що з моменту залишення позовної заяви, тобто, з 18 вересня 2024 року по момент постановлення ухвали позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним вживаються будь-які дії, спрямовані на усунення недоліків позовної заяви.

Зазначене на думку суду свідчить про наявність зловживань з боку позивача, а своїми діями позивач лише демонструє свою неготовність та не зацікавленість у розгляді справи.

За таких обставин, заява представника позивача адвоката Главацького Юрія Анатолійовича про продовження строку усунення недоліків позовної заяви не підлягає задоволенню.

Так, ухвалою суду від 18 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху з наступних підстав:

- відсутність вказівки на наявність або відсутність в учасників справи відомостей про електронний кабінет;

- відсутність вказівки на ціну позову;

- відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору, або документів, що підтверджують звільнення від сплати судового збору.

Проте, станом на 05 листопада 2024 року зазначені недоліки не усунуті, інформація про наявність електронного кабінету в учасників справи та ціна позову не вказана, докази на підтвердження сплати судового збору не надані.

У постанові ВП ВС від 20.01.2021 № 9901/258/ вказано, що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч.5, 7 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 18.09.2024 року, зокрема, не зазначено відомостей про наявність або відсутність у них електронного кабінету та ціни позову з її належним правовим обґрунтуванням, а також не надано доказів на підтвердження сплати судового збору або звільнення від його сплати, суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачеві.

Керуючись ст.185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Юлія Олександрівна про встановлення факту прийняття спадщини та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на 2/3 частки квартири в порядку спадкування - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Роз`яснити позивачеві, що належно оформленим вважається позов, який відповідає вимогам статей 175 та 177 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.