Справа № 545/3037/24
Провадження № 2/545/1733/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретар судового засідання Пінчук З.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кучерявої Т.В.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучерява Тетяна Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучерява Т.В., звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.

На підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04.03.2021 у справі № 545/282/21 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розміні 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку, починаючи із 29.01.2021 року і до досягнення повноліття дитини. 28.07.2021 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 . Однак, сімейне життя між поступово погіршилось, на даний час з ОСОБА_4 відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть. Остання звернулась до суду із заявами про стягнення аліментів на утримання спільної дитини та дружини до досягнення дитиною 3-х різного віку. Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтава від 15.02.2024 року у справі № 554/1438/24 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.02.2024 року і до повноліття дитини. Окрім того, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.05.2024 у справі № 554/1439/24 із позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 13.02.2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме- до 06.11.2024 року. Таким чином, ОСОБА_1 є платником аліментів за трьома рішеннями суду, на дочку, сина та дружину до досягнення дитиною 3-х років, по 1/4 частині свого заробітку на кожного, що загально складає 3/4 частини його доходу, шо відповідно є суттєвим погіршенням його матеріального стану, а тому вважає, що є підстави для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 року року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 28.09.2024 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кучерява Т.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, оскільки загальний розмір стягуваних аліментів не повинен перевищувати 70%, а з доходів позивача відбувається стягнення у розмірі 75%.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначила, що отримує щомісячно аліменти у розмірі 2000,00грн. Крім того, вона отримує мінімальну заробітну плату, якої не достатньо для утримання дитини.

Представник третьої особи надіслав заяву про розгляд справи у ого відсутність.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.03.2021 у справі № 545/282/21 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розміні 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку, починаючи із 29.01.2021 року і до досягнення повноліття дитини (а.с. 16-17). 28.07.2021 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_4 (а.с. 14), від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 (а.с. 15). Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтава від 15.02.2024 року у справі № 554/1438/24 стягнуто з позивача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , 06.11.2021 року розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.02.2024 року і до повноліття дитини (а.с. 18). Окрім того, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28.05.2024 у справі № 554/1439/24 із позивача стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 13.02.2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме- до 06.11.2024 року (а.с. 19).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан та кількість утриманців, оскільки з нього стягуються аліменти на сина та дружину.

Проте позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

Зокрема, згідно відповіді ГУ ДПС у Полтавській області від 05.09.204 року, ОСОБА_1 з лютого 2024 року отримує виплати як військовослужбовець, розмір яких склав: у лютому 2024р.- 17216,61грн., з квітня 2024р. по червень 2024р.- 22945,00 грн. щомісячно (а.с. 83). Згідно листа ГУ ПФУ у Полтавській області від 06.09.2024 року з пенсійних виплат ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2155,14грн. щомісячно, та на утримання дитини 01.11.2021 року народження (починаючи з квітня 2024р.) у розмірі 2155,14грн. щомісячно (а.с. 94). Суду не надано доказів, що на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28.05.2024 року у справі № 554/1439/24 про стягнення з позивача на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дружини, відкрите відповідне виконавче провадження та здійснюються відрахування з заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

Сам по собі факт народження дитини не надає права на зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року по справі №565/2071/19.

Зміна його сімейного стану- народження другої дитини від іншого шлюбу та утримання дружини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20.

Оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального становища, не обґрунтував саме таке зменшення, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 77, 81, 258, 259, 263, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кучерява Тетяна Володимирівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02.10.2024 року.

Суддя: Т. О. Зуб