Справа № 441/743/24 Головуючий у 1 інстанції: Малахової-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/811/1698/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу № 441/743/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

15 березня 2024 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що між сторонами 18 жовтня 2010 року був укладений договір про надання банківських послуг № б/н, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на залишок заборгованості.

У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 25 лютого 2024 року склала 60411,40 грн з яких: 50838,80 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9572,60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк`заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 жовтня 2010 року у розмірі 60411,40 грн станом на 25 лютого 2024 року.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг № б/н від 18.10.2010 в сумі 60 411 грн. 40 коп. та 1 211 грн. 20 коп. судового збору, а всього 61 622 грн. 60 коп.

Повернуто Акціонерному товариству Комерційний Банк «Приватбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно платіжного доручення № ZZ428B1YFS від 08 серпня 2024 року, що становить 1 211 грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Курилець Х.З.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та таким, підлягає скасуванню.

Судом було неправильно з`ясовано обставини по справі, не було взято до уваги , що позовної заяви ОСОБА_1 не отримував; з матеріалами справи ОСОБА_1 не ознайомлювався; відсутній звукозапис по справі; суд не оголошував йому позовних вимог; ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі права; від заяви про визнання позову у цивільній справі 441/743/24 ОСОБА_1 відмовляється; ОСОБА_1 не розумів порядку розгляду справи; кредитного договору з позивачем ОСОБА_1 не підписував.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити АТ «КБ «Приватбанк» у задоволенні позову.

11 липня 2024 року від представника АТ «КБ «Приватбанк» - Деркач О.Р. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін у зв`язку з безпідставністю доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14 жовтня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Курилець Х.З. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, однак таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не поступало.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 18 жовтня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг.

Із долучених до позовної заяви додатків, а саме: копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 18 жовтня 2010 року, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з «Умов та правил надання банківських послуг», наказу щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг», розрахунку заборгованості від 30 квітня 2019 року, розрахунку заборгованості від 25 лютого 2024 року, виписки по особовому рахунку за договором за період з 07 серпня 2015 року по 27 лютого 2024 року, додаткової угоди № SAMDNWFC4_01 від 02 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 отримав від АТ «КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% річних на залишок заборгованості.

Відповідно до виписки за договором №б/н за період з 07 серпня 2015 року по 27 лютого 2024 року та розрахунку заборгованості, станом на 25 лютого 2024 року в ОСОБА_1 перед банком наявна заборгованість на суму 60411,40 грн, з яких: 50838,80 грн заборгованість за тілом кредиту та 9572,60 грн заборгованість за простроченими процентами.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих підстав, що у зв`язку з неналежним виконанням взятих ОСОБА_1 на себе зобов`язань, утворилася заборгованість, яка станом на 25 лютого 2024 року становила 60411,40 грн, з яких: 50838,80 грн заборгованість за тілом кредиту та 9572,60 грн заборгованість за простроченими відсотками.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість станом на 25 лютого 2024 року в розмірі 60411,40 грн.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання позову. Просив розгляд справи проводити за його відсутністю. (а.с.106).

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З представлених позивачем доказів, вбачається, що з 18 жовтня 2010 року сторони перебувають у договірних відносинах.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 вз`ятих на себе зобов`язань, в нього перед банком утворилася заборгованість в розмірі 60411,40 грн.

Суд першої інстанції здійснив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Проти розгляду справи без повідомлення учасників справи ОСОБА_1 не заперечував, у зв`язку з чим 30 квітня 2024 року останнім була подана заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Посилання на наявність обставин необізнаності в сфері права, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Жоден з доводів апеляційної скарги не спростовує факту наявності в ОСОБА_1 перед АТ «КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 60411,40 грн.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк