ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/7902/23
Номер провадження 22-ц/818/687/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В, Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року в складі судді Штих Т.В. у справі № 638/7902/23 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

У 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі.

Позов мотивовано тим, що наказом № 17 від 01 вересня 2021 року його було прийнято на посаду юриста з 01 вересня 2021 року у ФОП ОСОБА_2 .

За умовами контракту роботодавець мав право звільнити позивача з посади у разі проведення за місцем проживання працівника обшуку, незалежно від процесуального статусу працівника по кримінальному провадженню та незалежно від речей, які були б вилучені під час обшуку.

05 листопада 2021 року співробітники поліції в межах кримінального провадження № 0000161 від 18 вересня 2020 року, за ч. 3 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України за місцем його мешкання провели обшук та вилучили певні документи та гроші. Після того, як відповідачці стало відомо про вказані обставини, наказом № 22 від 05 листопада 2021 року його було звільнено з посади юриста з 05 листопада 2021 року на підставі ст. 36 ч.1 п. 8 КЗУпП, з посиланням на п.п. 6 п.18 контракту від 01 вересня 2021 року.

Вважав вказане звільнення законним, проте відповідач не врахувала ту обставину, що остаточне рішення по кримінальному провадженню на момент звільнення не було ухвалене. Також вказував, що при звільненні йому не була повернута трудова книжка, сам наказ про звільнення та у подальшому вказані документи він отримав 07 липня 2023 року.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив скасувати наказ № 22 від 05 листопада 2021 року про звільнення з посади юриста з 05 листопада 2021 року згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗУпП «підстави передбачені контрактом», та поновити його на вказаній посаді.

21 серпня 2023 року ФОП ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому позов просила залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивача було звільнено правомірно у відповідності до умов контракту, а саме у зв`язку з проведенням співробітниками поліції обушку за місцем проживання ОСОБА_1 .

У разі закриття кримінального провадження № 0000161 від 18 вересня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України з будь яких підстав, ОСОБА_1 буде поновлений на посаді.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 2147,20 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача проведено у відповідності до умов договору, укладеного сторонами, що не заперечується позивачем. У частині розподілу судових витрат суд першої інстанції виходив з того, що строк дії пенсійного посвідчення, долученого до позовної заяви, сплинув 01 грудня 2020 року, а тому за відсутності доказів, що позивач є інвалідом ІІ групи, судові витрати підлягають стягненню з останнього на користь держави.

20 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 на вказане судове рішення через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції у частині стягнення з нього судових витрат скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підстави для стягнення з нього судового збору відсутні, оскільки на час звернення до суду строк дїї пенсійного посвідчення не сплив.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУІВ-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, яким продовжено строк повторного огляду особи з інвалідності під час дії карантину.

Також, відповідно до постанови КМУ від 30 березня 2022 року № 31 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строків повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності у відсотках продовжується до останнього числа шостого місяця після припинено або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

31 грудня 2023 року через підсистему «Електронний суд» ФОП ОСОБА_2 подала відзив, в якому не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 15 лютого 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_1 судову повістку-повідомлення про розгляд справи 15 лютого 2024 року надіслано апеляційним судом із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи отримано 26 січня 2024 року (а.с.69);

ФОП ОСОБА_2 судову повістку-повідомлення про розгляд справи 15 лютого 2024 року надіслано апеляційним судом із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи отримано 26 січня 2024 року (а.с.70).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт1 частини 1 статті 374ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

В іншій частині судове рішення не оскаржується та судовою колегією не переглядається.

Матеріали справи свідчать, що при зверненні до суду з позовом позивачем долучено копію пенсійного посвідчення « НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 виплачується пенсія по інвалідності, 2 група, інвалід армії. Термін дії вказаного посвідчення до 01 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 за № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою установлено на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року, № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. за № 211.

У рішенні Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", введеному в дію Указом Президента України від 13.03.2020, № 87 встановлено, що епідемічна ситуація в Україні у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, набула надзвичайно загрозливого характеру.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 за № 530-ІХ, серед інших заходів передбачено адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення карантину, правил та норм, встановлених для запобігання епідемічним та іншим інфекційним захворюванням і боротьби з ними.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про Основи законодавства України про охорону здоров`я" основними принципами охорони здоров`я в Україні є, зокрема, гуманістична спрямованість, забезпечення пріоритету загальнолюдських цінностей над класовими, національними, груповими або індивідуальними інтересами.

Згідно з приписами ст. 5 Закону України "Про Основи законодавства України про охорону здоров`я" охорона здоров`я - загальний обов`язок суспільства та держави. Державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, особам з інвалідністю та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Пунктом 31 ст. 18 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю" установлено, що визначені частиною 1 статті 5 цього Закону строки звернення за допомогою продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (CОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення.

У разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (CОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку переогляду особою з інвалідністю виплата державної соціальної допомоги не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої державної соціальної допомоги на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю".

Також Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 за № 540-ІХ у п. 19 визначено, що Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (належить доповнити пунктом 146 такого змісту: "146. У разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю".

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року, № 1423 Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.

Також Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжено відповідними указами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 за № 390 Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану Постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 року № 225 Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України доповнено пунктом 3 наступного змісту: Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317;

дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 року № 917 (Офіційний вісник України, 2013 року № 100, ст. 3666).

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.

Зважаючи, що станом на визначену чергову дату переогляду позивача в Україні було запроваджено карантинні заходи та режим воєнного стану, строк дії статусу особи з інвалідністю ІІ групи є продовженим на період до закінчення дії вказаних режимів.

При вирішенні питання про роздолі судових витрат суд першої інстанції не взяв вказані обставини до уваги.

Також, ОСОБА_1 пред`явлено позво про поновлення на роботі.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За частиною 7 статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, зважаючи на предмет спору, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а тому немає підстав для стягнення з нього судового збору незалежно від наявності чи відсутності у позивача статусу особи, яка є інвалідом ІІ групи,

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Отже, рішення суду частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню. З ухваленням нового, яким судові витрати залишити за рахунок держави.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Зважаючи, що позивач оскаржує судове рішення лише в частині судових витрат, підстави для розподілу витрат, понесений у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції відсутні

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2023 року у частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

Судовий збір, який підлягав сплаті ОСОБА_1 при поданні позовної заяви, віднести за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина