Справа № 452/4548/23 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І. А.
Провадження № 22-ц/811/2206/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Львів

Справа № 452/4548/23

Провадження № 22ц/811/2206/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Самборі 16 січня 2024 року у складі судді Пташинського І.А. у справі за заявою ОСОБА_4 , з участю заінтересованої особи: Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

10 листопада 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_5 в смт. Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області. 3 листопада 2006 року ОСОБА_5 склала заповіт, за яким належні їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, які знаходяться в селищі Верховина, присілок Кривець Верховинського району Івано-Франківської області, заповіла йому ( ОСОБА_4 ). Зазначає, що 6 серпня 2013 року ОСОБА_5 склала заповіт, за яким належну їй на праві власності земельну ділянку площею 1,2309 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території селища Верховина, урочище Кривець Верховинського району Івано-Франківської області, заповіла йому ( ОСОБА_4 ), а житловий будинок АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_6 . Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №4229674 цей заповіт було скасовано ОСОБА_5 . Вказує, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно. Стверджує, що він (заявник), як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , на підставі якої, згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №44646107 від 2 серпня 2016 року, нотаріусом заведено спадкову справу за №59310876. Зазначає, що на даний час в держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки спадкодавець скасувала свій останній заповіт і у спадковому реєстрі відсутні відомості про посвідчення будь-яких інших нових заповітів від імені спадкодавця, а також спадкоємець не подав документи, що підтверджують родинні зв`язки з спадкодавцем ОСОБА_5 . Просить встановити факт родинних відносин з спадкодавцем, оскільки йому необхідний даний факт для реалізації права на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 січня 2024 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду оскаржує представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Посилається на неправильне застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що стало причиною невідповідності законності та обґрунтованості судового рішення. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви повністю. Вказує, що встановлення факту родинних відносин заявника із спадкодавцем безпосередньо впливає на права ОСОБА_2 , оскільки від встановлення відповідних фактів залежить обсяг її спадкових прав. Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не встановив коло спадкоємців за законом та не залучив їх до розгляду справи, не витребував спадкову справу у приватного нотаріуса Верховинського нотаріального округу Івано-Франківської області Мартищук О.Я.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьком записаний ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 .

З архівної довідки від 5 липня 2023 року за №П-68(Ц)/06-06 3-62 вбачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Ільці Косівського повіту (теперішній Верховинський район) і його батько був ОСОБА_5 .

Згідно архівної довідки від 5 липня 2023 року за №П-68(Ц)/06-06 3-62 ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с.Ільці Косівського повіту (теперішній Верховинський район) і його батько був ОСОБА_5 .

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 13 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 19 вересня 1955 року у Виконавчому комітеті Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області і після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_12 .

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Верховина Верховинського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Ільці Верховинського району Івано-Франківської області.

Із свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Верховина Верховинського району Івано-Франківської області.

З довідки Виконкому Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області №3473 від 18 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , 1965 року народження, на протязі багатьох років (з 2006 року) матеріально допомагав вести господарство ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і по теперішній час вживає заходів щодо охорони майна померлої, яке знаходиться в АДРЕСА_2.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_4 є племінником ОСОБА_5 та встановив такий факт у порядку окремого провадження.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Заявник звернувся до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення, для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 5 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 3 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, зазначила про таке: « Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»

В порядку ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частинами 3,4, 6 ст. 294ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право розуміють певний стан суб`єктивного права. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_4 вказував на те, встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_5 йому необхідний для реалізації права на спадщину після смерті спадкодавця.

Відтак, є встановленим, що у цих правовідносинах наявний спір про право. Відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а заява - залишенню без розгляду, що не позбавляє можливості заявника звернутися із позовом у загальному порядку.

Керуючись: ст.ст. 315, 367, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 січня 2024 року скасувати, заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15 жовтня 2024 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк