АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року

м. Чернівці

справа № 725/5612/23

провадження 22-ц/822/421/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Скулеба А.І.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Хованець Андрій Ігорович, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 лютого 2024 року, головуючий у першій інстанції Стоцька Л.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Петричук О.О., у липні 2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Зазначав про набуття права власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 квітня 2014 року.

Вказував, що ОСОБА_3 є власником 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 загальною площею 106,7 кв.м, житловою площею 72,3 кв.м, складається з житлової кімнати (15-2) площею 33,6 кв.м, житлової кімнати (15-4) площею 21,9 кв.м, житлової кімнати (15-6) площею 16,8 кв.м, кухні площею 12,8 кв.м, коридору 1 площею 10,2 кв.м, коридору 2 площею 4,0 кв.м, ванної площею 3,8 кв.м, вбиральні площею 1,9 кв.м.

Вважав, що житлова кімната площею 21,9 кв.м максимально відповідає його частці у праві спільної часткової власності на квартиру15 по АДРЕСА_2

Посилався на відсутність можливості домовитись із ОСОБА_3 щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , існування конфліктних відносин.

Просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , за яким виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату позначену в технічному паспорті під № НОМЕР_1 площею 21,9 кв.м.

Приміщення кухні, санвузлу, ванної кімнати, коридору №15-1, коридору №15-5 залишити у спільному користування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням задоволено.

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , за яким виділено у користування ОСОБА_2 кімнату (позначена на плані №15-6) площею 16,80 кв. м.

Приміщення кухні, санвузлу, ванної кімнати та коридори №15-1 і №15-5 залишено у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Хованець А.І., в апеляційній скарзі просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів наявності між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неприязних відносин або чинення перешкод у праві користування квартирою як підстави для встановлення порядку спільного користування майном рішенням суду.

Посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 19 січня 2024 року №1/24-29.

За висновком експерта приміщення 15-2 площею 33,6 кв.м фактично є житловою кімнатою, тому ОСОБА_2 для користування кімнатою 15-6, кухнею, вбиральнею, коридором необхідно використовувати приміщення 15-2, що суттєво збільшує реальну частку ОСОБА_2 та зменшує реальну частку ОСОБА_4 по відношенню до ідеальної частки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Морозова О.В., у відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Хованець А.І., залишити без задоволення.

Вказує, що між сторонами відсутнє порозуміння щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .

Встановлений судовим рішенням порядок користування приміщеннями спільної квартири АДРЕСА_1 надасть можливості уникати подальших конфліктів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо надання у користування ОСОБА_2 кімнати (№15-6) площею 16,80 кв. м, оскільки такий порядок забезпечує право на користування своєю власністю.

Зазначає, що у квартирі АДРЕСА_1 іншої жилої кімнати, яка могла бути виділена у користування ОСОБА_2 немає.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Хованець А.І., підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 , розмір часток ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спільному майні по 1/3 та 2/3 відповідно, існування між сторонами конфлікту щодо порядку користування майном, суд першої інстанції дійшов висновку про встановлення порядку користування спірною квартирою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи експерта Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Созонтової К. від 19 січня 2024 року №1/24-29.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 квітня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про поділ майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 червня 2021 року №262614368 встановлено право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстрацію права власності ОСОБА_4 на 2/3 частки на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Балацьким О.О., права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 квітня 2014 року у справі №725/925/13.

На підставі технічного паспорту, виготовленого Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації 11 серпня 2014 року, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 106,7 кв.м, житловою площею 72,3 кв.м, складається з житлової кімнати (15-2) площею 33,6 кв.м, житлової кімнати (15-4) площею 21,9 кв.м, житлової кімнати (15-6) площею 16,8 кв.м, кухні площею 12,8 кв.м, коридору 1 площею 10,2 кв.м, коридору 2 площею 4,0 кв.м, ванної площею 3,8 кв.м, вбиральні площею 1,9 кв.м.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи експерта Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Созонтової К. від 19 січня 2024 року №1/24-29 встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_3 у співвідношенні часток співвласників 1/3 до 2/3 без суттєвих збільшень чи зменшень площі при користуванні не надається можливим в зв`язку з тим, що приміщення 15-2 площею 33,6 кв.м вказано в технічному паспорті як житлова кімната, а фактично не відповідає вимогам до житлових кімнат та є приміщенням спільного користування разом з приміщеннями коридорів, кухні, вбиральні та ванної кімнати.

Пропонується наступний варіант встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 у співвідношенні часток співвласників 1/3 до 2/3:

власнику 1/3 частки надати приміщення коридору площею 10,2 кв.м, житлової кімнати площею 33,6 кв.м, кухні площею 12,8 кв.м, житлову кімнату площею 16,8 кв.м, коридору площею 4, 0 кв.м, ванної кімнати площею 3,8 кв.м, вбиральні площею 1,9 кв.м, балкону площею 0,8 кв.м, балкон площею 0,9 кв.м;

власнику 2/3 частки надати приміщення коридору площею 10,2 кв.м, житлової кімнати площею 33,6 кв.м, кухні площею 12,8 кв.м, коридору площею 4,0 кв.м, житлову кімнату площею 21,9 кв.м, ванної кімнати площею 3,8 кв.м, вбиральні площею 1,9 кв.м, балкону площею 0,8 кв.м.

Частка власника 1/3 частки квартири становить 48/100, частка власника 2/3 частки квартири становить 52/100.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та третьої статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Таким чином, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Виходячи з аналізу статті 358 ЦК України можна дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в натурі, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об`єкт самостійної власності кожного з них.

У п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Право користування квартирою, що належить особі на праві спільної власності, є невід`ємним правом власника майна. Водночас, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо виділити в натурі частку спільного майн неможливо, може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири.

Вказані вище висновки Верховного Суду закріплені у постановах Верховного Суду у справах: №486/171/18 від 17 грудня 2019 року (провадження 86400879), № 182/3348/19 від 07 лютого 2022 року (провадження 103282473), № 759/9708/15 від 13 червня 2016 року (провадження 58300772).

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Хованець А.І., в апеляційній скарзі на відсутність у матеріалах справи доказів наявності між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 неприязних відносин або чинення перешкод у праві користування квартирою як підстави для встановлення порядку спільного користування майном рішенням суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 як на підставу своїх порушених прав посилався на конфліктні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що позбавляє можливості досягти домовленості щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .

У постанові Верховного Суду від 23 липня 2020 року у справі № 641/3624/16-ц (провадження № 61-25777св18) зазначено, що первинне значення у врегулюванні відносин щодо порядку користування квартирою має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд.

У постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 487/3769/20 (провадження № 61?7928св22) Верховний Суд зробив висновки про те, що «володіння та користування спільним майном здійснюється усіма його співвласниками за спільного згодою, тобто в результаті досягнення консенсусу. У тому ж разі, якщо такої згоди сторони не досягли, спір щодо порядку володіння та користування спільним майном повинен вирішуватися судом. Отже, у разі коли існує між співвласниками спір з приводу порядку користування та володіння спільним майном, суд має вирішити такий спір щодо суті, визначивши певний порядок користування спільним майном для його співвласників, які в позасудовому порядку не досягли згоди з приводу користування та управління ним».

У справі, що переглядається, установлено, що сторони не досягли домовленості щодо порядку та способу спільного користування спірною квартирою, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Тож такий спір підлягає вирішенню судом.

Заслуговують на увагу доводи ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Хованець А.І., на які є посилання в апеляційній скарзі, що встановлений судовим рішенням порядок користування квартирою АДРЕСА_1 суттєво збільшує реальну частку ОСОБА_2 та зменшує реальну частку ОСОБА_4 по відношенню до ідеальної частки у праві спільної власності.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16-ц (провадження № 61-24395св18) зроблено висновок, що при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи експерта Чернівецького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Созонтової К. від 19 січня 2024 року №1/24-29 встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_3 у співвідношенні часток співвласників 1/3 до 2/3 без суттєвих збільшень чи зменшень площі при користуванні не надається можливим в зв`язку з тим, що приміщення 15-2 площею 33,6 кв.м вказано в технічному паспорті як житлова кімната, а фактично не відповідає вимогам до житлових кімнат та є приміщенням спільного користування разом з приміщеннями коридорів, кухні, вбиральні та ванної кімнати.

Отже, з урахуванням планування квартири АДРЕСА_3 , за яким прохідна житлова кімната (15-2) площею 33,6 кв.м є приміщенням спільного користування разом з приміщеннями коридорів, кухні, вбиральні та ванної кімнати, встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_3 у співвідношенні часток співвласників 1/3 до 2/3 без суттєвих збільшень чи зменшень площі користування не надається можливим.

Встановлений судом порядок користування квартирою АДРЕСА_3 , за яким виділено у користування ОСОБА_2 кімнату (позначена на плані №15-6) площею 16,80 кв. м., приміщення кухні, санвузлу, ванної кімнати та коридори №15-1 і №15-5 залишено у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не ураховує, що прохідна житлова кімната (15-2) площею 33,6 кв.м є приміщенням спільного користування разом з приміщеннями коридорів, кухні, вбиральні та ванної кімнати.

З огляду на наведене встановлений судом порядок користування квартирою АДРЕСА_3 , за яким виділено у користування ОСОБА_2 кімнату (№15-6) площею 16,80 кв. м., приховує фактичне користування ОСОБА_2 прохідною житловою кімнатою (15-2) площею 33,6 кв.м, що суттєво збільшує реальну частку ОСОБА_2 та зменшує реальну частку ОСОБА_4 по відношенню до ідеальної частки у праві спільної власності.

Таким чином, встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_3 із значним відхиленням від ідеальних часток співвласників не є належним вирішення спору між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо порядку користування квартирою АДРЕСА_3 .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 на порушення норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 лютого 2024 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Хованець Андрій Ігорович, задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 лютого 2024 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати з сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1610 грн 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 17 червня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак