Провадження № 2/185/568/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мелешка Івана Володимировича звернулась з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позивачка посилається на те, що вона з 06 травня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням суду від 05 вересня 2022 року шлюб розірвано.

У період шлюбу придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу сторони не досягли згоди щодо добровільного поділу зазначеного будинку.

Позивачка просить визнати за нею та відповідачем, кожним окремо, право власності на 1/2 частку житлового будинку, припинити право спільної сумісної власності на це майно.

Ціна позову, зазначена позивачкою 120 000 грн.

20 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, що підтверджується розпискою від 03 січня 2024 року. Відзиву на позов не надійшло. Тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з травня 2005 року по жовтень 2022 року перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с.7)

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 35.

Право власності відповідача на зазначений будинок виникло на підставі договору купівлі-продажу від 13 червня 2014 року, реєстраційний номер 959, посвідченого державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, згідно якого ОСОБА_3 (продавець) передає у власність ОСОБА_2 (покупцю), а покупець приймає у власність житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,2190 га кадастровий номер :02:002:0333 по АДРЕСА_1 . (а.с.5)

Пункт 13 договору купівлі-продажу житлового будинку містить вказівку на те, що дружина покупця ОСОБА_1 надала нотаріально посвідчену згоду на купівлю чоловіком зазначеного у договорі будинку в їх спільну сумісну власність.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Нерухоме майно, що є предметом позову, придбано у період шлюбу між сторонами, тому є спільною сумісною власністю подружжя.

За змістом статей 69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Оскільки позовних вимог про поділ майна в натурі не заявлено, суд має визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, визнавши право власності за кожним з подружжя на 1/2 частку нерухомого майна.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір відповідно до ціни позову у розмірі 1200 грн, що підтверджується квитанцією № від 09 жовтня 2023 року. (а.с.1)

Позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Визначити частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на будинок з реєстраційним номером 35, розташований за адресою АДРЕСА_1 , рівними по 1/2 частці кожному з них.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будинку з реєстраційним номером 35, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будинку з реєстраційним номером 35, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1200 (тисяча двісті) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва