Справа № 754/2179/24
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2024 року суддя Деснянського районного суду м.Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , 1/2 частина якої належить ОСОБА_2 та інша 1/2 частина належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначила, що вищевказану квартиру придбала на підставі договору купівлі-продажу укладеного між нею та ОСОБА_4 посвідченого 21.12.2018 приватним нотаріусом КМНО Горбкновою Л.В. 21.12.2018 за заявницею було зареєстровано право власності на дану квартиру. Однак, після початку воєнних дій ОСОБА_1 виїхала за межі м.Києва, а нещодавно повернувшись додому на початку 2024 року до її квартири почали приходити незнайомі люди та вимагали звільнити квартиру, оскільки нібито є уже інший власник. Перевіривши дану інформацію, з`ясувала, що її квартира вже зареєстрована за іншими особами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Заявниця має намір подати позов до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсних усіх документів, що нібито підтверджують їх право власності на квартиру АДРЕСА_1 та усунення перешкод у користуванні майном. Вищевикладені обставини підтверджують, що відповідачами вчиняються активні дії щодо позбавлення її права власності на квартиру і спрямовані на подальше переоформлення майна на третіх осіб, тому звертається із даною заявою до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову суд враховує юридичну природу такого інституту цивільного процесуального кодексу як забезпечення позову про те, що заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідально до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення. Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При цьому, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з роз`ясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу Деснянського районного суду м.Києва рішенням судді Таран Н.Г. від 07.11.2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: державний реєстратор Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомого майна та бізнесу" м.Київ Прошкін Олександр Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, про визнання договору недійсним та витребування майна - задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційний центр реєстрації нерухомого майна та бізнесу" м.Київ Прошкіна Олександра Васильовича, індексний номер:44660407 від 17.12.2018 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 21.12.2018 року №3646, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Горбуновою Л.В.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.07.2023 року рішення Деснянського районного суду м.Києва від 07.11.2022 року змінено і первісний позов задоволено повністю та витребувано на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Деснянського районнного суду м.Києва Таран Н.Г. від 22.12.2023 скасовано заходи забезпечення позову вжиті за ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.002.2019 року про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Таким, чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що забезпечення даної заяви порушить права інших осіб (власників квартири), тому підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Панченко