Номер провадження: 22-ц/819/449/24
Єдиний унікальний номер справи: 650/3138/24
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження

та залишення апеляційної скарги без руху

01 листопада 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Бездрабко В. О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Токаленко Валентини Михайлівни поданою від імені ОСОБА_1 , на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення із житлового будинку,

встановив:

10 вересня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області постановив у зазначеній справі рішення на яке 22 жовтня 2024 року, до суду першої інстанції через систему «Електронний суд», надійшла апеляційна скарга адвоката Токаленко Валентини Михайлівни подана від імені ОСОБА_1 , одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду та клопотання про звільнення від сплати судового.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження представником скаржника зазначено, що оскаржуване рішення винесене судом 10 вересня 2024 року, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Скаржником 10 вересня 2024 року отримано лише резолютивну частину рішення проте копію повного рішення суду не отримала до теперішнього часу.

Відповідно до положень статті 354 ЦПК України, якою визначені строки на апеляційне оскарження, вбачається, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області ухвалено 10 вересня 2024 року, повний текст рішення суду складено 16 вересня 2024 року.

Копію вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 отримала 10 вересня 2024 року, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи (а.с. 27), відомості про направлення повного тексту оскаржуваного рішення суду учасникам процесу в матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга на адресу суду першої інстанції через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Токаленко В.М. подана 22 жовтня 2024 року.

Враховуючи, що наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи того, що повний текст оскаржуваного рішення суду скаржником до теперішнього часу не отримано, матеріалами справи не спростовано, суд вважає, що пропущений строк підлягає поновленню з підстав визначених частиною 2 статті 354 ЦПК України.

Проте подана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції встановлений судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зважаючи на викладене дана апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором у загальному розмірі 1453,44 гривень (враховуючи немайнову вимогу, 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви та коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, зважаючи на те, що апеляційна скарга подана в електронній формі (3028,00*0,4*150%*0,8))

Апеляційна скарга адвоката Токаленко В.М. містить клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на майновий стан скаржника. Зазначивши, що ОСОБА_1 є матір`ю одиначкою багатодітної сім`ї з дітьми віком до чотирнадцяти років, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 , виданим 08 березня 2024 року Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області. На даний час єдиним доходом є допомога на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях, в розмірі 4200,00 грн. і коштів, які вона отримує, не вистачає навіть для забезпечення мінімального харчування, необхідного для підтримання життєдіяльності дітей, придбання одягу, забезпечення необхідним лікуванням та сплати комунальних платежів.

Вивчивши матеріали суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору, є вичерпним.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 0940/2276/18.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового забору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, представник відповідача надала лише копію посвідчення Управління соціального захисту населення Бериславської РДА від 08 березня 2024 року № 446098, відповідно до якого ОСОБА_3 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, та є членом багатодітної сім`ї у складі: ОСОБА_4 2011 року народження, ОСОБА_5 2015 року народження, ОСОБА_6 2017 року народження, ОСОБА_7 2019 року народження та ОСОБА_8 2021 року народження, копії свідоцтв про народження дітей, копію свідоцтва про шлюб та копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 (батька дітей).

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Та обставина, що відповідач є членом багатодітної сім`ї, маючи на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, на переконання апеляційного суду не може бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки суду апеляційної інстанції не надано жодних належних доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану відповідача, зокрема, довідок: про доходи чи відсутність за попередній календарний рік, з органу соціального захисту, податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, про склад сім`ї чи про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів або депозитів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, що можуть свідчити про існування об`єктивних перешкод виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

В матеріалах справи відсутні докази того, що місячний дохід відповідача складає близько 4200,00 грн виключно у вигляді державної допомоги на утримання дітей, а її родина має статус малозабезпеченої.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Таким чином, наявна в матеріалах справи копія посвідчення за відсутності належних і допустимих доказів скрутного матеріального становища відповідача, її сімейного, соціального та фінансового стану, не дає апеляційному суду достатніх підстав для звільнення останньої від сплати судового збору.

При цьому ОСОБА_1 не являється позивачем у даній справі, тому підстав для її звільнення сплати судового збору на підставі пункту 2 частини першої до статті 8 Закону України немає.

Наведене вище відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).

Ураховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у відповідача пільг, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», щодо його сплати за оскарження задоволених позовних вимог про стягнення грошових коштів, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами відповідача стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Зважаючи на те, що апелянтом не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів про суми свого доходу (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, відомості з Пенсійного фонду щодо отримання пенсії тощо), підстави для задоволення клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Вказані обставини відповідно до статей 185, 357 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для надання суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня вручення ухвали оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у вказаному розмірі, або надати вмотивоване клопотання про зменшення/відстрочення/звільнення від сплати судового збору з наданням відповідних доказів (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України) на підтвердження обставин, на які посилається заявник.

Реквiзити рахунку для сплати судового збору: (отримувач коштів: ГУК у Херсонській області /Херсон р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959517; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0021451; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101;).

Керуючись статтями 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити адвокату Токаленко Валентині Михайлівні, яка діє від імені ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2024 року.

Відмовити ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Токаленко Валентина Михайлівна, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, подану від імені ОСОБА_1 , на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 10 вересня 2024 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали і роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Документ про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн. слід подати до Херсонського апеляційного суду за адресою: м. Херсон, вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії, №1-а, з посиланням на номер провадження 22-ц/819/449/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду Л.А. Приходько