Справа № 487/5033/24
Провадження № 2-о/487/158/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді - Щербини С.В., за участю: секретаря судового засідання Брижатої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу № 487/5033/24 за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про встановлення факту належності трудової книжки серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог заявниця зазначила, що 29.03.2024 звернувшись до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про призначення пенсії за віком, отримала листа від 06.05.2024 про відмову їй у призначенні пенсії. Відмова аргументована тим, що на титульній сторінці трудової книжки, зміна прізвища з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " належним чином не засвідчена, а саме відсутнє посилання на номер і дату відповідного документу, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162. Через таку помилку в документах на даний момент заявниці до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно із записами трудової книжки, і через цю обставину вона змушена звернутися до суду.

Враховуючи вищевикладене заявниця просить суд встановити факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 .

17.06.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

20.06.2024 надійшли письмові пояснення представника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в яких представник зазначає, що зміна записів у трудових книжках виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що 29.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області з метою призначення їй пенсії за віком.

За результатами розгляду поданих документів, Головним управлінням пенсійного фонду України в Миколаївській області надано листа від 06.05.2024, відповідно до якого, до страхового стажу не зараховано, серед іншого, періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.03.1983, оскільки на титульній сторінці, при зміні прізвища, не засвідчено належним чином, а саме відсутнє посилання на номер і дату відповідного документу, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , заявниця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Миколаєва.

Згідно з копією Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 , після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останній присвоєно прізвище " ОСОБА_3 ".

З копії трудової книжки НОМЕР_1 від 30.03.1983 (титульного листа), вбачається, що прізвище заявниці змінено на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу.

Проте відсутній номер і дата відповідного документу.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці №162 від 20.06.1974, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно п.2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п.2.11 та п.2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Пунктом 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Тобто, законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець , тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Між тим з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 не має іншої можливості змінити записи у своїй трудовій книжки про прізвище відповідно до п.2.13 Інструкції, оскільки ЧП "Чудіновських" ( останнє місце роботи заявниці) припинило підприємницьку діяльність.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявник у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При таких обставинах, судом встановлено про те, що заявницею було доведено та не викликає сумніву факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.03.1983, виданої на ім`я російською мовою " ОСОБА_1 " заявниці.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначено у п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявниці трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення.

Приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 76, 258, 259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 30.03.1983 на ім`я російською мовою " ОСОБА_1 " .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1.

Суддя: С.В.Щербина