Справа № 754/3968/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участі секретаря - Довгань Г.А.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва подання державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Шолох Ганни Сергіївни, про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Шолох Ганна Сергіївна звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника у якому, з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна належного боржнику на праві власності, з метою проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень згідно із ЗУ «Про виконавче провадження», просила суд: надати дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє подання обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2980/16 від 10.06.2016 року, що виданий Деснянським районним судом м. Києва.

Оскільки боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.10.2023 року встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/3 частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на дату формування даного подання, залишок боргу складає 429739,05 грн.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду подання на адресу суду не надсилала.

Суд, на виконання вимог щодо строку розгляду подання визначеного ч.2 ст.439 ЦПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду подання та розгляд справи без присутності державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України стягувач та боржник в судове засідання не викликались.

Статтею 30 Конституції України, ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у Деснянському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2980/16 від 10.06.2016 року, що виданий Деснянським районним судом м. Києва.

Оскільки боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.10.2023 року встановлено, що боржнику на праві власності належить 1/3 частина квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на дату формування даного подання, залишок боргу складає 429739,05 грн.

В ході примусового виконання вказаного виконавчого документу, державними виконавцями неодноразово здійснювались розрахунки заборгованості по аліментам. Також, винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника. В 2018 році зроблено запити про місце роботи боржника-- інформація не знайдена, здійснено вихід державного виконавця за місцем проживання - двері не відчинили; винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження у праві керування, транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у користування вогнепальною мисливською зброєю та про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. У 2019 році винесено постанову про арешт коштів боржника; складено протокол про адміністративне правопорушення. У 2023 році зроблено запити щодо місця проживання, місця роботи боржника.

Так, згідно до п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що з 2018 року відсутні будь-які дані щодо здійснення виходу державного виконавця за місцем проживання боржника.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Проте, всупереч вказаним нормам приватним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до квартири не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права, надані приватним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій.

Так, приватним виконавцем не перевірено наявність відкритих рахунків та коштів на банківських рахунках у банках України, що можуть бути використані для погашення заборгованості за рішенням суду. Також, приватним виконавцем, не з`ясовано яке майно зареєстроване за боржником, в тому числі транспортні засоби, з 2018 відсутня будь-яка інформація про здійснення виходу за місцем проживання боржника.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для надання дозволу державному виконавцю примусового входження до житла боржника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Шолох Ганни Сергіївни, про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.Г.Таран