УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 листопада 2024 рокуСправа № 495/9677/24
Номер провадження 2-о/495/554/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф., розглянувши у матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Одеська митниця Державної митної служби України, Департамент патрульної поліції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла вказана заява, якою представник заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що механічний транспортний засіб особистого користування легковий автомобіль Renault Espace, 1999 р.в., синій, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (далі - ТЗ), - належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Заява мотивована таким.

ОСОБА_1 є громадянкою України та нерезидентом України, постійно проживає за межами України - у с.Суклея Слободзейського району Республіці Молдова.

22.05.2021 ОСОБА_1 тимчасово ввезла із Республіки Молдова на митну територію України своє майно - належний їй механічний транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль Renault Espace, 1999 р.вип., синій, державний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 (надалі - ТЗ/майно), який має реєстраційні знаки Придністровського регіону Республіки Молдови.

Із грудня 2021 року ОСОБА_1 постійно проживає у Чеській Республіці, ТЗ знаходилося у її родичів на зберіганні у с.Долинське Подільского району Одеської області та не використовувався.

Відповідно до частини першої статті 380 МК України обов`язковою умовою допуску ТЗ особистого користування до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митним органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Лише 02.07.2022 ОСОБА_1 повернулась в Україну. 08.07.2022 Одеська митниця повідомила ОСОБА_3 , що вона повинна вивезти ТЗ за межі митної території України через митні пости Одеської митниці та на неї не було складено протокол про порушення митних правил. У зв`язку з діями обставин непереборної сили - військової агресії рф проти України та запровадженням воєнного стану на території України, заявниця вважає, що не порушувала митного режиму тимчасового ввезення ТЗ на митну територію України.

Згідно з листами Міністерства закордонних справ України № 660/13-077-6366 від 03.02.21, Державної митної служби України, інформації, з якою ОСОБА_1 ознайомилася на офіційному веб-сайті Державної прикордонної служби України у мережі Інтернет, відповідно до доручення Кабінету Міністрів України та ноти МЗС України з 01.09.2021 до участі у міжнародному русі допускатимуться виключно ті транспортні засоби із Придністровського регіону Республіки Молдови, які матимуть реєстраційні номерні знаки узгодженого зразка та т.зв. нейтральні номери, разом з іншими транспортними засобами, зареєстрованими згідно із законодавством Республіки Молдови. Відносно транспортних засобів з Придністровського регіону Республіки Молдови з іншими реєстраційними номерами діятиме заборона руху через державний кордон для в`їзду в Україну та/або транзитного переміщення територією України механічних транспортних засобів.

Таким чином, виконуючи обов`язок щодо вивезення з митної території України тимчасово ввезеного майна, керуючись вказівкою Одеської митниці з цього питання, та знаходячись за кермом ТЗ ОСОБА_1 12.07.2022 прибула у зону прикордонно-митного контролю міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Паланка - Маяки -Удобне», де уповноважені працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 в усній формі відмовили у пропуску ОСОБА_1 через державний кордон України в Республіку Молдову, посилаючись на те, що вони не визнають реєстраційні номери ТЗ, які видані у Придністровському регіоні Республіки Молдови, чим всупереч вимог статті 41 Конституції України, частин першої, другої статті 316, статей 317, 318, 319, 321, 325 ЦК України було порушено право власності ОСОБА_1 , а саме - праві користування та розпорядження ОСОБА_1 щодо її майна.

Рішення НОМЕР_5 прикордонного загону про відмову у наданні дозволу на виїзд з України ОСОБА_1 оскаржила у судовому порядку.

Однак, раніше, ще 09.10.2022 закінчився термін дійсності свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 , яке було єдиним правовстановлюючим документом, що підтверджував право власності ОСОБА_1 на ТЗ.

22.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до МРЕВ м.Тираспіль з проханням щодо заміни свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Однак, отримала відмову, оскільки для заміни свідоцтва про реєстрацію ТЗ власник повинен надати ТЗ до МРЕВ м.Тираспіль, що не є можливим за вищевказаних обставин.

Таким чином, на сьогодні в ОСОБА_1 відсутні будь-які правовстановлюючі документи на ТЗ на території України.

Оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення того факту, який має юридичне значіння, про те, що ТЗ належить ОСОБА_3 , від чого залежить виникнення права власності ОСОБА_1 щодо нього, тому заявниця просить встановити заявлений факт в порядку окремого провадження.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною третьою статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 200/14136/17, провадження № 61-15965св19.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Із змісту поданої заяви випливає, що у правовідносинах між ОСОБА_1 та заінтересованими особами ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Одеською митницею Державної митної служби України, Департаментом патрульної поліції) виник спір про право, а саме - право власності заявниці в частині користування і розпорядження належним їй майном.

За таких обставин необхідно дійти висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Одеська митниця Державної митної служби України, Департамент патрульної поліції, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Одеська митниця Державної митної служби України, Департамент патрульної поліції, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити, що заявники можуть звернутись із відповідним позовом в порядку позовного провадження.

Роз`яснити заявнику, що у випадку відмови у відкритті провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Копію ухвали надіслати заявникам не пізніше наступного дня після її постановлення разом з матеріалами заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ф.Волкова