п/с: 2-о/164/68/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказуючи на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 21 липня 2014 року між ними було розірвано. Після розлучення вони продовжували проживати разом однією сім?єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних сил України. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час участі у бойових діях ОСОБА_3 загинув. Для отримання одноразової грошової допомоги, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року „Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" заявнику необхідно встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 4 січня 2024 року), з вересня 2014 року до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала, підтвердила, що заявник ОСОБА_1 проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту розірвання між ними шлюбу та до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заперечень щодо заявлених ОСОБА_1 вимог до суду не подавав.

Заслухавши думку заявника та заінтересованої особи, які не заперечували відносно розгляду справи у відсутності вказаного представника заінтересованої особи, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб?єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі ст. 19 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім?ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов?язкової ознаки сім?ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім?я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім?я є первинним та основним осередком суспільства. Сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки, що й є ознаками сім?ї.

Конституційним Судом України у рішенні № 5-рп/99 від 3 червня 1999 року (справа про офіційне тлумачення терміну „член сімї") визначено таку обов?язкову ознаку члена сім?ї як ведення спільного господарства.

Іншими доказами проживання однією сім?єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім?ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання тощо.

Для встановлення факту проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 8 грудня 2021 року у справі № 369/16486/18.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов?язком суду при їх оцінці.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з п. 2 постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року „Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України „Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, у рівних частках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.

Відповідно до ст. 118-1 Кодексу цивільного захисту України у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої статті 118 цього Кодексу, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, визначені в цьому Кодексі. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на одноразову грошову допомогу мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання такої одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у частині четвертій цієї статті, у рівних частках. До членів сім`ї загиблої (померлої) особи, зазначеної у пунктах 1 і 2 частини другої статті 118 цього Кодексу, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; один із подружжя, який пережив загиблу (померлу) особу; батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У випадках, передбачених пунктами 3-5 частини другої статті 118 цього Кодексу, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають відповідні особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 22 лютого 1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який згідно рішення Маневицького районного суду Волинської області від 21 липня 2014 року між ними було розірвано. Після розлучення вони продовжували проживати разом однією сім?єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних сил України. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 50 років в с. Нестерянка Запорізької області. На даний час заявникмає право на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_3 , що є неможливим без рішення суду, яке набрало законної сили, що підтверджує факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , які не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, однією сім`єю. Зазначені обставини підтвердили заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22 лютого 1992 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 4 січня 2024 року, рішення Маневицького районного суду Волинської області від 21 липня 2014 року, витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_3 від 24 лютого 2024 року та 25 лютого 2024 року, спільних фотознімків ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , довідки про склад сім?ї № 412 від 1 травня 2024 року, виданої Старосільським старостинським округом № 4 Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, довідок Старосільського старостинського округу № 4 Колківської селищної ради Луцького району Волинської області № 413 від 1 травня 2024 року та № 786 від 17 вересня 2024 року, заяв ОСОБА_6 від 13 травня 2024 року, ОСОБА_4 від 15 травня 2024 року, ОСОБА_5 від 17 травня 2024 року та ОСОБА_7 від 20 травня 2024 року, платіжних інструкцій про перерахування заявнику коштів ОСОБА_3 від 30 серпня 2022 року, 2 вересня 2022 року та 3 вересня 2022 року, квитанцій про перерахування заявнику коштів ОСОБА_3 від 23 червня 2022 року, 19 липня 2022 року, 27 липня 2022 року та 24 серпня 2022 року.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що після розлучення ОСОБА_1 з ОСОБА_3 продовжували проживати разом однією сім?єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 був мобілізований до Збройних сил України. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нестерянка Запорізької області.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 4 січня 2024 року), з вересня 2014 року до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім?єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 4 січня 2024 року), з вересня 2014 року до дня загибелі останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомо.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2024 року.

Суддя районного суду О.В. Невар