Справа № 131/1250/24
Провадження № 2-о/131/55/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Коваля А.М.

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересована особа: Іллінецька міська рада, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 , що посвідчується відповідним свідоцтвом про смерть, її паспортом, свідоцтвом про народження та шлюб, копії яких додані до заяви. На день смерті матері залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало покійній на праві приватної власності. Заявниця фактично проживала разом із спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується довідкою старости Якубівського старостинського округу № 130 від 14 серпня 2024 року.

Заявниця зазначає, що матір не залишила заповіту, тому вона, як донька і спадкоємець першої черги, має право на спадщину. Заявниця також прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Таранюка Т.Є., заявниця отримала роз`яснення, що оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк, це унеможливило вчинення відповідних нотаріальних дій.

ОСОБА_1 вважає, що вона автоматично прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом із матір`ю, що підтверджується доданими документами. Вона просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті для можливості прийняття спадщини.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій своє прохання підтримала, просить його задовільнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Іллінецької міської ради в судове засідання не з`явився, натомість міський голова подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, щодо встановлення факту, про який просить заявник, не заперечує.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованої особи на підставі наявних у справі письмових доказів.

У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

На день смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд за АДРЕСА_1 , що належало покійній на праві приватної власності, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.14).

ОСОБА_1 фактично проживала разом із спадкодавцем на день смерті (час відкриття спадщини), ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою старости Якубівського старостинського округу № 130 від 14.08.2024 року (а.с. 17).

За життя ОСОБА_2 заповіту не залишила.

Як спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_1 звернулася для видачі свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Таранюка Т.Є. із відповідним переліком документів, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність документів, які б встановлювали факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем (а.с.16).

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини 2 статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (частина 1 статті 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з підпункту 4.10 пункту 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (пункт 2 листа ВССУ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обгрунтованою, тому вважає за необхідне встановити факт, про який вона просить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 81, 89, 197, 198, 200, 293-294, 316, 318, 319 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, заінтересована особа: Іллінецька міська рада задовільнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із спадкодавцем - ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Іллінецька міська рада Вінницького району Вінницької області, , адреса: 22700, м. Іллінці, вул. Соборна, 19.

Суддя: