Провадження № 2-др/161/99/24
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Матвіюк Наталії Ростиславівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування майном,-

в с т а н о в и в :

Представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.09.2024 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування майном залишено без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника. У відзиві на позовну заяву відповідачем було вказано, що докази фактично понесених витрат на правничу допомогу будуть подані в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України. 15.01.2024 між АО «Матвіюк, Смоленський, Місюк і партнери» в особі керуючого партнера Матвіюк Н.Р. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правничої допомоги № 04-24/01, відповідно до якого розмір гонорару становить 7500,00 грн. Розмір понесених витрат підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 04 від 15.01.2024, а надання послуг актом приймання-передачі наданих послуг від 17.09.2024.

Посилаючись на викладене, представник відповідача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.

30.09.2024 від позивача ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у якій позивач просить суд відмовити у заяві відповідача з огляду на те, що позовна заява позивача була залишена без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника та проханням про це відповідачів, а не через зловживання позивачем процесуальними правами.

До початку розгляду справи від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності відповідачів.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви, докази надані на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню лише у разі необґрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони. Відповідно до вищевказаних норм, сам по собі факт залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача, за відсутності факту його необґрунтованих дій, не є достатньою правовою підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію понесених нею витрат.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У заяві про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн., заявник не зазначив, які дії позивача у вказаній справі були необґрунтованими, що є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

До заяви долучено копію договору № 04-24/01 про надання правничої допомоги від 15.01.2024, копію квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 15.01.2024 та копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17.09.2024 по Договору про надання правничої допомоги № 03-24/01 від 15.01.2024.

Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених нею витрат на правничу допомогу, суд, виходить з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 14.01.2021 справа № 521/3011/18 (провадження № 61-10254св20).

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-134, 137, 141 -142, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Матвіюк Наталії Ростиславівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування майном відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта