Справа №489/2600/24
Провадження №2/489/1318/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

встановив.

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь аліментів у розмірі частки від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення нею 23 років. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона є рідною донькою відповідача. Після закінчення шкоди, вона вступила до Національного університету «Львівська політехніка», де навчається на денній формі навчання, рівня вищої освіти «бакалавр» Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології. Навчання закінчується 30 червня 2027. До досягнення нею повноліття та з початком навчання в університеті, батько не приймав участі в матеріальному утриманні та її вихованні. У звязку з навчанням у неї виникли додаткові видатки на дорогу, підручники, одяг, начальні матеріали та інші необхідні речі. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, не має можливості влаштовуватися на роботу. Відповідач працює офіційно та тому в змозі надавати їй матеріальну допомогу на період навчання та до настання 23 років.

Ухвалою суду від 16.04.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 02.04.2024, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.08.2023 № 1330-, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з довідки Національного університету «Львівська політехніка» від 02.04.2024, ОСОБА_1 дійсно є студенткою першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр Інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка». Закінчує навчання 30 червня 2027.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За змістом ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ч.1ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Твердження позивачки про те, що відповідач офіційно працевлаштований судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано, клопотань про витребування доказів не надходило.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що дитина відповідача досягла повноліття, але не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання у навчальному закладі і тому не може працевлаштуватись, тобто має потребу у матеріальному забезпеченні, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно буде відповідати вимогам розумності та співмірності.

При цьому суд вважає безпідставною вимогу позивачки щодо стягнення аліментів у розмірі не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ця норма передбачена саме для визначення мінімального розміру аліментів на дитину, якою позивачка не є оскільки є повнолітньою. Норма ч.2 ст. 182 СК України не розповсюджується на визначення аліментів на навчання, при визначені такого виду аліментів суд враховує обставини визначені частиною першою вказаної статті.

Стягнення аліментів на навчання повинно проводитись починаючи з 11 квітня 2024 і до закінчення строку навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 (двадцяти трьох) років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2024, і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 (двадцяти трьох) років за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено «03» червня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева