справа № 619/640/24
провадження № 2/619/477/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 травня 2024 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Жорняк О.М., за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/640/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представник позивача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

АТ «ПУМБ» у системі «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 57757,08 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 07.07.2016 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 02, на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом, який на сьогодні складає 27900 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 становить: заборгованість за кредитом 27203,47 грн, заборгованість процентами 30553,61 грн. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті.

22.05.2024 відповідач направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що

дійсно, 07.07.2016 він підписав заяву № 02 на приєднання до комплексного банківського обслуговування фізичних осіб , відповідно до якої отримав від банку катків рахунок та кредитну картку з кредитним лімітом 4500,00 грн. В подальшому AT ПУМБ самостійно вживав заходи до збільшення кредитного ліміту, без укладання будь-яких додаткових угод. В позовній заяві позивач зазначає, що кредитний ліміт на його карті становив 27900,00 грн., однак докази того, яку суму кредитних коштів ним використано матеріали справи не містять. Позивач фактично штучно та безпідставно збільшував тіло кредиту, списуючи щомісячні відсотки, штрафні санкції та пеню. Доказів того, що відповідачем отримано від банку кредит в розмірі 27 203.47 грн. матеріали справи не містять. Слід зазначити, що до позовної заяви додано Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" за Кредитним договором № 02 від 07.07.2016 р. зі всіма змінами і доповненнями до нього, станом на 01.12.2023 р. (включно). В пункті 2 зазначеного розрахунку, в графі «Фактично погашено» позивачем зазначено суми коштів, які він фактично сплатив банку. Підрахувавши суму коштів, фактично сплачену ним банку вбачається, що він сплатив банку 30726,89 грн. , тобто ним сплачено грошову суму, яка значно перевищує кредитний ліміт, тобто кошти, зараховані позивачем на картковий рахунок.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків , в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на Умовами договору, заяви-анкети позичальника, яку він підписав та одночасно, відповідно до якої, він був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить його підпису. Позивачем не доведено, що під час підписання заяви- анкети позичальника він був ознайомлений саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг.

З Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, умови кредитування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами він ознайомився, розумів їх і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ ПУМБ, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим AT «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач підписав заяву від 07 липня 2016 року, згідно з якою отримав кредит, чим самим підтвердив свою згоду на те, що дана Заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які розміщені на банківському сайті, складають, укладений між відповідачем та банком, договір про надання банківських послуг.

Вказане твердження позивача є не відповідним до вимог діючого законодавства України та судовій практиці, що склалася, тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви, в якій просили судове засідання проводити за їх відсутності, заперечували проти задоволення позову.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

ОСОБА_1 07.07.2016 звернувся до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № 02 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у якій підтвердив, що він приймає публічну пропозицію банку на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі- ДКБО), яка розміщена на сайті банку в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахувнням всіх змін) і погоджується з тим, що він може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, у тому числі через Дистанційні канали обслуговування.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 02 від 07.07.2016 станом на 01.12.2023 (включно) установлено, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» становить . Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.12.2023 становить: заборгованість за кредитом 27203,47 грн, заборгованість процентами 30553,61 грн.

01.12.2023 АТ «ПУМБ» направило ОСОБА_1 письмову вимогу КНО-44.2.2/145.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 1ДК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, умови кредитування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами я ознайомився, розумів їх і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ ПУМБ, а також те. що вказані документи на момент отримання мною кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Отже, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим AT «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Так, згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися . При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників.

Аналізуючи даний кредитний договір, підписи містяться лише в анкеті-заяві від 07 липня 2016 року, яка жодних істотних умов договору, в тому числі умов щодо процентів, пені та інше не містить.

Отже позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання позичальник, відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а також проценти та штрафи, які нараховані позивачем у позовній заяві.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 березня 2017року (справа № 6-2320цс16).

Отже розрахунок заборгованості, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов`язання по тілу кредиту, відсотках річних та пені - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до відповідача.

За таких підтверджень обставин та без наданих про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті З ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 1 І Закону України від 12 травня 1991 року№ 1023-ХІІ«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-ХІІ).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-ХП споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 1 1 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ ПУМБ дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Отже наявність заборгованості за кредитним договором не підтверджується належними та допустимими доказами, якими є первинні бухгалтерські документи, відсутні докази підписання мною Умов та правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом, а також інших платежів, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення позову.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року справа №622/1083/17 провадження № 22-ц/Н 18/4198/19

Надані позивачем правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені

Таким чином, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, а відповідач та його представник, як на підставу заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, наведених вище.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Учасникам справи надіслати копію судового рішення протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4,

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 31.05.2024.

Суддя О. М. Жорняк