Справа № 279/1420/24
Провадження № 2/279/851/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівській Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені, цивільну справу № 279/1420/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , третя особа: відділ державної реєстрації (нерухомого майна) виконкому Малинської міської ради Житомирської області про визнання акту безоплатної передачі 1/2 частки майна недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частки майна, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку нерухомого майна, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначили, що 07 грудня 2008 року виконавчим комітетом Коростенської міської ради Житомирської області, за заявою ОСОБА_2 та члену її сім`ї ОСОБА_1 , згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», було видано свідоцтво згідно розпорядження (наказом) № 9595, про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , записано в реєстрову книгу за № 6272 кн50 19.12.2008 році, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно видано Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради» номер витягу: 21342923 дата 19.12.2008, реєстраційний номер: 25869990.

Вказане нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 передано у спільну часткову власність у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

03 листопада 2009 року за вироком Святошинського районного суду міста Києва у справі №1-779/2009 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого статтею 212 ч.3 КК України, та засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Згідно ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 призначено шляхом часткового складання призначених покарань по даному вироку, і вироку Коростенського міського суду Житомирської області від 19.12.2007 року у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 29 листопада 2006 року, копію вироку отримано 15 січня 2024 року.

Згідно відповіді наданої Коростенським відділом ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.01.2024 року за № 23.9-18-244, в період з 24.12.2009 по 17.07.2018 рік на виконанні у вказаного відповідача перебувало виконавче провадження № 16539126 з примусового виконання виконавчого листа № 1-179 від 23.11.2019 року, виданого Святошинським районним судом міста Києва про конфіскацію всього майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , та згідно АСВП надано таку інформацію 24.12.2009 року постановою державного виконавця відкрите виконавче провадження та направлена боржнику до виконання , сторонам до відома.

24 грудня 2010 року та 24 травня 2010 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

10 липня 2013 року та 23 жовтня 2013 року державним виконавцем було винесено постанова про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

13 липня 2018 року державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту майна, відповідно до якої встановлено, що конфісковане майно 06.04.2018 року передано батькам вихователя дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_3 , тому знято арешт з майна боржника, тобто будь якої інформації про проведення прилюдних торгів з реалізації конфіскованого майна через державні чи приватні установи ДП «СЕТАМ» та вартість нерухомого чи рухомого майна не вказано, так як вказане виконавче провадження знищено.

При відкритті виконавчого провадження всі постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на майно боржника, яке підлягає конфіскації надсилаються боржнику. ОСОБА_1 відбував покарання у вигляді позбавлення волі по березень 2013 року, постанови не вручені та акт опису арештованого майна, яке підлягало конфіскації, не вручалися боржнику.

Згідно копій отриманих відповідей на заяву ОСОБА_1 про надання копії вироку та ознайомлення з матеріалами справи які знаходяться в матеріалах архівної справи № 1-779/2009 в Святошинському районному суді міста Києва за № 2-21/31997 від 31.12.2015 року, Відділу ДВС Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області свідчить про те, що станом на 31.12.2015 рік майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 майно не було реалізовано, та не було запропоновано державним виконавцем співвласнику нерухомого майна ОСОБА_2 , яке перебувало у спільній частковій власності прийняти участь в електронних торгах, та здійснити викуп відповідно до статті 362 ЦК України.

Державний виконавець на момент реалізації майна не звернувся до суду з клопотанням про виділ частки з спільної часткової власності ОСОБА_1 та наймача майна ОСОБА_2 , відповідно до статті 367 ЦК України, тому реалізація 1/2 частки у спільній частковій власності не відбулася, до закінчення відбування основного покарання ОСОБА_1 .

Після відбуття основного покарання ОСОБА_1 конфіскацію майна до 2015 року здійснено не було державним виконавцем, в тому числі реалізацію з електронних торгів.

Конфіскація майна - це додаткове покарання, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (частина перша статті 59 Кримінального кодексу України . Конституція України (ст. 41) проголошує, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Конфіскації майна може бути призначена лише у випадках, прямо передбачених санкціями Особливої частини КК України.

Конфіскація може бути повною або частковою. У вироку суд має чітко визначити ту частину майна, яка конфіскується, або перелічені всі предмети, що конфіскуються (наприклад, будинок, автомобіль, побутова технічка тощо).

Згідно зі статтею 49 Кримінально-виконавчого кодексу України конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління. Заміна майна, що конфіскується, на еквівалентну грошову суму не допускається.

Для забезпечення конфіскації майна і цивільного позову у порядку, визначеного кримінальним процесуальним законодавством, накладається арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, на яких законом покладено матеріальні відповідальність за його дії, а також вилучається майно, на яке накладено арешт.

Суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося (частина перша статті 48 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України Про виконавче провадження . Майно, яке не підлягає конфіскації.

Не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні (частина друга статті 49 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Після передачі конфіскованого майна, згідно акту про безоплатну передачу конфіскованого майна від 10.04.2018 року належного ОСОБА_1 та закриття виконавчого провадження , державним реєстратором Лось Ольгою Григорівною виконавчого комітету Малійської міської ради, 27 січня 2022 року о 16:43:11 номер відомостей про» речове право: 46510648 внесено дані про безоплатну передачу конфіскованого майна, серія та номер: б/н виданий 10.04.2018 року, видавник : Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області; технічний паспорт, серія та номер: Т101:8200-4248-7942-5281, виданий 16.11.2021, видавник ЄДЕССБ, спільна часткова власність, 1/2 частка власники: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що дізналася позивач/наймач ОСОБА_2 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме манно ... від 20.11.2023 року, та проведену конфіскацію 1/2 частки у спільному майні ОСОБА_1 а саме в приватизованій квартирі АДРЕСА_1

Вищезазначені постанова та акти є незаконними, оскільки ні про відкриття виконавчого провадження, в рамках якого, начебто було реалізоване належне йому нерухоме майно, ні про продаж майна шляхом проведення прилюдних торгів, ні про те яким чином і ким буде оцінюватись майно, ні про передачу конфіскованого майна 1/2 частки спірної квартири Коростенським відділом ДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ні ОСОБА_1 , ні співвласник квартири ОСОБА_2 , не повідомлялись.

Вважають, що при видачі відповідачу ОСОБА_4 постанови та актів «Про безоплатну передачу конфіскованого майна», було порушено норми законодавства оскільки, ні оцінка, ні переоцінка майна, ні організація продажу майна з прилюдних торгів державним виконавцем не проводилась, а ми, як сторона виконавчого провадження про вищезазначені виконавчі дії не повідомлявся.

ОСОБА_2 , до даного часу утримує на даний час в належному стані спірну квартиру, всі витрати по утриманню квартири як єдиний власник (наймач) квартири.

На час виникнення правовідносин щодо примусового виконання виконавчого листа діяв наказ від 27.10.1999 № 68/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 р. за № 745/4038 (втрата чинності від 18.01.2016, підстава - /1620-15), в редакції N11/5 (/0182-00) від 23.03.2000 діючого

Так, у п. 1.2 зазначалося, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою відділом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Пунктами 3.1. 3.2, 3.11.3.17 передбачалося, що відділ державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену комісійну винагороду. Розмір комісійної винагороди визначається за погодженням сторін.

Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається мінімальна початкова ціна майна, що виставляється на торги.

Спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувана та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

На прилюдних торгах можуть бути присутні інші особи за умови сплати вхідної плати, розмір якої визначається спеціалізованою організацією. Державний виконавець, стягувач, боржник (законні представники стягувана, боржника) можуть бути присутні на прилюдних торгах безоплатно. Державний виконавець має право бути присутнім на прилюдних торгах, але не може бути їх учасником.

У пунктах 4.2.,4.5.,4.6,4.7,4.9 зазначалося, що лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців.

Якщо протягом трьох хвилин після триразового оголошення стартової ціни покупці не висловлюють бажання придбати майно за ціною, оголошеною ліцитатором, то запропонований об`єкт продажу знімається з торгів і прилюдні торги за даним лотом не проводяться.

Повторні прилюдні торги проводяться не раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів.

Порядок підготовки і проведення прилюдних торгів, визначений цим Положенням, є обов`язковим у разі проведення повторних торгів.

На повторних торгах стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30%.

Якщо майно не було продане або прилюдні торги не відбулися, то майно знімається з прилюдних торгів.

У пунктах 7.1.,7.2,7.3,7.4, вказувалося на те, що прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі: відсутності покупців або наявності тільки одного покупця; якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота; несплати в установлений термін переможцем прилюдних торгів належної суми за придбане майно. У такому випадку майно реалізовується на наступних прилюдних торгах, які проводяться в порядку, визначеному цим Положенням.

Якщо прилюдні торги не відбулися, то спеціалізована організація в триденний термін повідомляє про це державного виконавця, стягувана і боржника.

Якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця, стягувача і боржника. Спори, що виникають при реалізації нерухомого майна, вирішуються у судовому порядку.

Отже згідно вище приведених вимог Наказу, передбачалося, що саме спеціалізована організація повинна була письмово повідомляє державного виконавця, стягувана та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Відповідно до положень, викладених ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно до положень, викладених в ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Вважають, що прилюдні торги, які проводилися Коростенським відділом ДВС у Коростенському районі Житомирської області починаючи з 2013 року, без їх залучення та ознайомлення їх з оцінками експерта, та не повідомлення про проведення торгів в установленому порядку, так як ОСОБА_2 є власником частки квартири, наймачем, мала право на першочерговий викуп майна, тому має право на оскарження акту про безкоштовну передачу не реалізованого майна, яке знаходиться у спільній частковій власності, та вимагати нарівні з ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 27 січня 2022 року на 1/2 частку двох кімнатної приватизованої квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 . Рішенням суду просять:

- визнати недійсним акт безоплатної передачі 1/2 частки конфіскованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , виданий 10 квітня 2018 року Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 27.01.2022 року індексний № 46510648 на підставі яких внесено дані про безоплатну передачу конфіскованого майна, серія та номер: б/н виданий 10.04.2018 року, видавник : Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області; технічний паспорт, серія та номер: 1Т101:8200-4248-7942-5281, виданий 16.11.2021 видавник ЄДЕССБ, спільна часткова власність, 1/2 частка власники: Відповідач - ОСОБА_3 щодо об`єкту нерухомого майна 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 .

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.01.2022 року № 846510648, вчинений державним реєстратором Лось Ольгою Григорівною .виконавчого комітету Малинської міської ради, про реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 , та припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 яка належала позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , загальною площею 51 кв. м, житловою 28,3 кв. м.

13.03.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - 19.03.2024 року та відповідачем ОСОБА_3 - 01.04.2024 року.

10.04.2024 року відповідач Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подав відзив на позов, в якому зазначив, що ознайомившись із позовом не погоджується з викладеними в ньому доводами з наступних підстав.

Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження надали наступну інформацію про те, що 24.12.2009 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику до відома. 24.12.2009 року та 20.05.2010 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 10.07.2023 року та 23.10.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Після проведення оцінки державним виконавцем було здійснено заходи щодо ознайомлення сторін виконавчого провадження з оцінкою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент вчинення виконавчої дії.

Відповідно до п.3.1. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Між відділом та торговою організацією, а саме Філія 06 ПП «Нива-В.Ш» було укладено договір №0614094 від 25.02.2014 року ( копію договору не мають можливості надати у зв`язку із знищенням номенклатурної справи в якій він зберігався відповідно до акту вилучення для знищення документів від 19.04.2019 року).

Відповідно до п.3.2.Спаціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 №74/5, зареєстрованим в Мін`юсті України 15.12.99 за №865/4158 (зі змінами і доповненнями).

Згідно п.4.10 Якщо майно не було продане або прилюдні торги не відбулися, то майно знімається з прилюдних торгів.

У даному випадку арештованим майном є конфіскована згідно рішення суду частина майна боржника ОСОБА_1 , а саме 1/2 частка двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею квартири 510 метрів квадратних, житловою площею 28,3 метра квадратних.

Згідно чинного законодавства майно яке тричі на аукціоні не реалізовано, то відповідно до постанови №985 від 11.07.2002 року Кабінету Міністрів України 06.12.2017 року за №100856 державним виконавцем було розміщено на спеціальному сайті https://setam.net.ua з метою його безоплатної передачі особам, яким надано право безоплатного його отримання.

Так, після місяця з моменту розміщення даного повідомлення про майно для безоплатної передачі на сайті https://setam.net.ua до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби надійшло три заявки про бажання отримати безоплатно майно, що зазначено у повідомленні №100856 від 06.12.2017 року.

06.04.2018 року комісією, керуючись вищевказаною постановою КМУ прийнято рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна боржника, а саме 1/2 частини двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 51, 0 кв.м, житловою площею 28,3 кв. м. батькам вихователям дитячого будинку сімейного типу родині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

На підставі чого, 13.07.2018 року державним виконавцем було внесено постанову про зняття арешту з майна відповідно до якої встановлено, що конфісковане майно 06.04.2018 року безоплатно передано батькам вихователям дитячого будинку сімейного типу родині ОСОБА_3 , тому необхідно зняти арешт з майна боржника.

Дане виконавче провадження завершено 17.07.2018 року по п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» інших даних про хід виконання вищевказаного виконавчого провадження не зберіглося, оскільки оригінал виконавчого провадження, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 року, знищено відповідно до акту вилучення виконавчих проваджень для знищення від 19.01.2022 року.

15.04.2024 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що зі змісту позовної заяви слідує, що позивачі з посиланням на Тимчасове положення про порядку проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 р. (зі змінами) вважають, що під час прилюдних торгів були порушені їх права.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини 4 статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203,215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038.

Разом з тим, для визнання торгів недійсними необхідно, щоб такі порушення порядку одночасно порушували права чи законні інтереси особи, яка оскаржує торги.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 678/301/12 згідно постанови від 15.05.2019року.

Однак, позивачі не заявляють позовної вимоги про визнання прилюдних торгів з реалізації конфіскованого майна, а саме 1/2 частини квартири недійсними.

Крім того, не доводять яким чином визнання торгів такими, що не відбулися, порушують їх права чи законні інтереси, оскільки реалізація майна на виконання судового рішення має своєї особливості. Майно позивача вибуло в результаті реалізації державою своїх владних повноважень у публічно-правових відносинах, що певним чином визначає зміст прав та перелік повноважень колишнього власника згідно зі спеціальними правилами, що має відбуватися у спеціальному порядку.

Так, ч. 6 ст.61 Закону України Про виконавче провадження (у редакції на час дії правовідносин) передбачено, що у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувану і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Позивачі, вважаючи, що під час відкриття виконавчого провадження, підготовки до проведення процедури прилюдних торгів з боку державного виконавця мало місце порушення вимог закону не скористалися правом оскарження його дій чи бездіяльності.

Акт безоплатної передачі 1/2 частки конфіскованого майна від 10.04.2018 року складений поза процедурою примусової реалізацією, є похідною вимогою від визнання прилюдних торгів недійсними та не набуває права самостійного захисту.

Позивачами в позовній заяві не наведено, які порушення норм Порядку № 985 допущені Коростенським відділом ДВС під час оформлення акта про безоплатну передачу майна від 10.04.2018 року батькам вихователів дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_3 та який негативний вплив вони мають на їх права та законні інтереси.

Доводи позивачів про те, що при видачі ОСОБА_3 постанови та актів Про безоплатну передачу конфіскованого майна було порушено норми законодавства оскільки ні оцінка, ні переоцінка майна не проводилась, є безпідставними. Постановою КМУ № 985 від 11.07.2002 року не встановлено вимог проведення оцінки під час здійснення процедури безоплатної передачі майна, зокрема дитячим будинкам сімейного типу.

19.04.2024 року від позивачів надійшла відповідь на відзиви, у якій зазначено про підтримання позовних вимог у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2008 року, виданого згідно розпорядження виконавчого комітету Коростенської міської ради №9595 від 07.12.2008 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 03.11.2009 року ОСОБА_1 було засуджено за ст.212 ч.3, 70 ч.4 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконання організаційно розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків строком на 3 роки з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

З виконання судового рішення в частині конфіскації майна державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Під конфіскацію підлягала 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 .

На даний час виконавче провадження знищено за спливом терміну зберігання.

З акту про безоплатну передачу конфіскованого майна від 10.04.2018 року слідує, що процедура реалізації конфіскованого майна тричі не пройшло реалізації на аукціоні, що стало підставою для розміщення на спеціалізованому сайті оголошення про безоплатну передачу нереалізованого конфіскованого майна.

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів.

За правилами статті 64 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV від 24 квітня 1999 року, який діяв на час виникнення правовідносин), майно, що підлягає конфіскації, вилучається. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Порядок подальшого розпорядження конфіскованим майном, не реалізованим у порядку, визначеному статтею 62 цього Закону, та майном, яке не підлягає реалізації, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985 затверджено Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби. Відповідно до пункту 14 Порядку (в редакції, чинній станом на день прийняття рішення та затвердження акту) у разі, коли майно не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 11 цього Порядку, пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім`ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі.

Комісією прийнято рішення від 06.04.2018 року про безоплатну передачу конфіскованого майна, а саме 1/2 частки 2 кімнатної квартири АДРЕСА_4 , що належала боржнику ОСОБА_1 батькам вихователям дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_3 .

10.04.2018 року було затверджено акт про безоплатну передачу конфіскованого майна: 1/2 частки 2 кімнатної квартири АДРЕСА_4 , що належала боржнику ОСОБА_1 батькам вихователям дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_3 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Слід зазначити, що конфіскація майна - це додаткове покарання, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (стаття 59 КК України).

Положення Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV від 24 квітня 1999 року, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження), та Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року) не передбачають процедуру передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого чи конфіскованого на користь держави майна боржника.

Також у випадку конфіскації майна засудженого співвласник майна не має прерогативного права на придбання частки, яка відчужується на підставі вироку суду.

Так, право спільної власності регулюється главою 26 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

У разі продажу частки співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів (ч. 1 ст. 362 ЦК України).

Частиною четвертою ст. 362 ЦК України передбачено, що в разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. До таких вимог застосовується позовна давність в один рік.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що передбачені положеннями ст. 362 ЦК України обмеження щодо розпорядження своєю часткою стосуються лише продажу частки співвласником.

Переважного права інших співвласників на придбання частки не існує у випадках її відчуження іншим чином: шляхом укладення договорів міни, дарування, ренти (якщо майно передається безоплатно - ст. 734 ЦК України), довічного утримання, спадкового договору або складання заповіту. Крім того, інші співвласники позбавлені переважного права на купівлю частки у праві спільної часткової власності в разі її продажу з публічних торгів.

Отже, положення ч. 4 ст. 362 ЦК України регулюють відносини виключно з переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, укладеним із порушенням переважного права, а в разі відчуження частки спільної часткової власності шляхом укладення договору міни, дарування, ренти, довічного утримання, спадкового договору або складання заповіту, а також при конфіскації за вироком, не мають переважного права на придбання такої частки.

З урахуванням встановлених у справі правовідносин, положення ст.362 ЦК України на них не поширюються, тому посилання позивачів в обґрунтування позовних вимог на вказану норму закону, є хибним.

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явлених вимог, з урахуванням поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.16, 361, 362 ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження", -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , третя особа: відділ державної реєстрації (нерухомого майна) виконкому Малинської міської ради Житомирської області про визнання акту безоплатної передачі 1/2 частки майна недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності на 1/2 частки майна, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на 1/2 частку нерухомого майна, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Ш. Алейхема, 13, Житомирська обл., .

Відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 15.05.1996 року Малинським РВУМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа Відділ державної реєстрації (нерухомого майна) виконкому Малинської міської ради Житомирської області, .

Суддя: Шульга О.М.