Справа № 182/3982/24
Провадження № 2/0182/2653/2024
01.10.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -
Представник позивача 19.07.2024 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.
14.07.2007 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем.
Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В липні 2020 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Причиною тому стала розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності. Між подружжям часто виникали конфлікти та суперечки, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. На примирення позивач не згодна, строк для примирення просить не надавати. За таких обставин ОСОБА_1 вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і просить його розірвати та стягнути з відповідача на її корить судові витрати.
Ухвалою суду від 22.08.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.29-30).
Позивач та її представник належним чином були повідомлені про розгляд справи в суді, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу його реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить конверт (а.с.44), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за закінченням терміну зберігання, відзиву на позовну заяву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.
Справа розглядалась без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Як встановлено судом, 14.07.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис за №1015 (а.с.16).
Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).
Шлюбні стосунки між сторонами припинені в липні 2020 року. Причиною тому послугували розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства, інші сімейні цінності. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, кожен з них живе своїм окремим життям та власними інтересами, втрачено всі духовні та фізичні зв`язки. На примирення позивач не згодна. Таким чином, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.
Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.
Крім того, в матеріалах справи наявні ордер про надання правничої допомоги (а.с.10), договір про надання правової допомоги від 10.07.2024 року та додаток до даного договору №1 (а.с.20,21). В п.2 додатку №1 до договору зазначено, що вартість правової допомоги, що надається Виконавцем по першій інстанції (в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області) попередньо складає 5000 грн. та за домовленістю сторін може бути збільшена в разі збільшення обсягу виконаних робіт, і яка перераховується на поточний рахунок Виконавця на підставі виставленого ним рахунку на оплату протягом 10 календарних днів після винесення рішення Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При розподілі судових витрат враховуються:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Крім того, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З огляду на викладене вище та, враховуючи надання адвокатом Вакуленко Д.О. доказів надання ним правничої допомоги з описом виконаних робіт, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи, що позивачем сплачено при подачі даного позову суму судового збору у розмірі 969,00 грн., враховуючи задоволення позовних вимог, за відсутності у суду відомостей щодо звільнення відповідача від сплати судового збору, то з останнього на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 969,00 грн., що відповідає розміру встановленому Законом України «Про судовий збір» та положенням, встановленим ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.56,110,112,113,115 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,200,206,247,263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 14.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , актовий запис №1015 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище « ОСОБА_5 », ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 5 000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) у рахунок відшкодування судового збору 969,00 грн. (дев`ятсот шістдесят дев`ять грн. 00 коп.).
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складання.
Суддя: О. В. Рунчева