Справа № 352/388/24
Провадження 2-с/352/14/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Гриньків Д.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 29.01.2024 року у справі №352/388/24 виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області,-

В С Т А Н О В И Л А :

16.02.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Боднарчук Андрій Михайлович звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу від 29.01.2024 року у справі №352/388/24, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Івано-Франківськгаз збут»3991 грн 93 коп. заборгованості за спожитий природній газта витрат по оплаті судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.; стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

Заяву мотивує тим, що отримала судовий наказ 09.02.2024 року та звернулася до суду із заявою про його скасування у зв`язку із тим, що вона заперечує наявність боргу за спожитий природній газ в такому розмірі, зазначає, що дійсно користується газом та сплачує за його споживання, однак у меншому об`ємі, аніж нараховує їй стягувач, у судовому наказі відсутня інформація про покази лічильника, жодних претензій стягувач боржнику не направляв.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимоги заяви про скасування судового наказу, оскільки з матеріалів справи та заяви вбачається, що боржник не визнає свій обов`язок перед заявником, отже існує спір про право, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначив наступне.

Як вбачається з норм ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, натомість, в наказному провадженні судом розглядається заява про видачу судового наказу або скасування судового наказу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Таким чином враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів, у тому числі ст. 137 ЦПК України, у боржника чи заявника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення сум, що суперечить приписам ч. 1 ст. 12 ЦПК України, оскільки буде порушено принцип змагальності, що відповідає висновкам, викладеним у постанові КГС ВС від 02.03.2023 у справі №5019/1274/11.

Суд наголошує, що стягнення із заявника на користь боржника витрат на правничу допомогу суперечить самій суті наказного провадження.

Виходячи із вищевикладеного, заявлена боржником вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Що стосується вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут»на користь заявника судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 151,4 грн., суд виходить з наступного.

Положення статті 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Стаття 171 ЦПК України, навідміну від п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України, також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст.170,171 Цивільного процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 29.01.2024 року у справі №352/388/24 виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області задовольнити частково.

Скасувати виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області судовий наказ від 29.01.2024 року у справі №352/388/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Івано-Франківськгаз збут»3991 грн 93 коп. заборгованості за спожитий природній газта витрат по оплаті судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

У задоволенні вимог заяви в іншій частині відмовити.

Роз`яснити стягувачу ТОВ «Івано-Франківськгаз збут»про право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.