Справа № 175/3556/23
Провадження № 2/175/938/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Бойка О.М.

при секретарі - Бабко-Малій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Фермерське господарство «СТОЛОН», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за уточненим позовом ОСОБА_1 до Фермерське господарство «СТОЛОН», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про стягнення коштів за договором позики.

20 липня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою та того ж дня за автоматизованою системою «Д-3» справу було розподілено до провадження судді Бойко О.М.

Ухвалою суду від 20 липня 2023 року суддя Бойко О.М. прийняв справу до свого розгляду.

В уточненій позовній заяві позивачка просить суд стягнути на її користь - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиці в порядку спадкування за законом з Фермерського господарства «СТОЛОН» грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., що знаходяться на його розрахунковому рахунку, внесені її померлим чоловіком ОСОБА_4 згідно умов договору позики №3/10 від 03.10.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , з яким вона перебувала у шлюбі з 28 серпня 1976 року. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 Дніпровською районною державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №205/2020, яку зареєстровано у Спадковому реєстрі за №6673243.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_1 та треті особи по цивільній справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які є дітьми подружжя.

27 грудня 2022 року, між спадкоємцями ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини та отримано відповідні свідоцтва на більшу частину майна, що належало померлому ОСОБА_5 .

Однак, в перелік спадкового майна, що підлягає поділу, не було включено грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., які померлим ОСОБА_1 було внесено на рахунок Фермерського господарства «СТОЛОН» згідно Договору позики №3/10 від 03.10.2019 року.

Державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані кошти, про що видано відповідну Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно вищевказаної Постанови видача Свідоцтва про спадщину в даному випадку є неможливою, оскільки відповідно до п. 4.14 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти, тобто, документи, що підтверджують право власності Спадкодавця на спадкове майно, кошти та ін. на момент його смерті.

При цьому, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов?язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов?язки особи як кредитора або боржника, так як зобов`язання припиняються смертю кредитора/боржника, якщо вони є нерозривно пов?язаними з особою кредитора.

Грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн. було внесено померлим ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Фермерського Господарства «СТОЛОН» згідно Договору позики №3/10 від 03.10.2019 року в повному обсязі, що підтверджується відповідними документами про зарахування грошових коштів.

На цей час грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., згідно довідки ФГ «СТОЛОН», знаходяться на розрахунковому рахунку господарства.

Ухвалою суду від 25 вересня 2023 року було витребувано у Дніпровської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №205/2020, яку зареєстровано у Спадковому реєстрі за №6673243, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2020 року).

10 жовтня 2023 року до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті ОСОБА_1 .

Позивачка через свого представника адвоката Мороз Н.А. надала письмову заяву у якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 надав заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 надала заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 21 квітня 2020 року), який є спадкодавцем для дружини - ОСОБА_1 , сина - ОСОБА_2 , та доньки - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_1 залишилось спадкове майно, відносно якого 27 грудня 2022 року, між спадкоємцями ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини та отримано відповідні свідоцтва на більшу частину майна, що належало померлому ОСОБА_5 .

Однак, в перелік спадкового майна, що підлягає поділу, не було включено грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., які померлим ОСОБА_1 було внесено на рахунок Фермерського господарства «СТОЛОН» згідно Договору позики №3/10 від 03.10.2019 року.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з Фермерського господарства «СТОЛОН» грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., що знаходяться на його розрахунковому рахунку, внесені ОСОБА_4 згідно умов договору позики №3/10 від 03.10.2019 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиці в порядку спадкування за законом.

Спадкоємці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Дніпровської районної державної нотаріальної контори за отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на грошові кошти в сумі 400 000,00 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ФГ «СТОЛОН», які внесенні померлим ОСОБА_1 за договором позики №3/10 від 03.10.2019 року.

Державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що видано відповідну Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної, оскільки зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

У зв`язку з відмовою державним нотаріусом видати свідоцтва про право на спадщину, позивачка звернулась до суду для відновлення порушеного права.

Спадкоємці після ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за взаємною згодою не мають наміру претендувати на вищевказані грошові кошти та відмовляються від них на користь позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується заявами написаними власноруч та поданими до суду.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, що претендує на грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку Фермерського Господарства «СТОЛОН», які внесені померлим ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

При зверненні спадкоємця, у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково окрім зазначеного перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Окрім того, суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Таким чином, оскільки позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги яка претендує на грошові кошти позичені її померлим чоловіком фермерському господарству, задоволення позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про наявність у позивачки законних прав на стягнення грошових коштів у порядку спадкування за законом, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерське господарство «СТОЛОН», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Дніпровська районна державна нотаріальна контора, про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства «СТОЛОН» грошові кошти в розмірі 400 000,00 грн., що знаходяться на його розрахунковому рахунку, внесені померлим ОСОБА_4 згідно умов договору позики №3/10 від 03.10.2019 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємиці в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Бойко