Провадження № 6/161/166/24
У Х В А Л А

28 травня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шарунович К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Луцьку подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про встановлення способу виконання рішення суду у межах цивільної справи №161/14242/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла вказане подання

Подання обґрунтоване тим, що в провадженні приватного виконавця Пироги С.С. знаходиться виконавче провадження №73985342 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 04.07.2022 у сумі 50 000,00 доларів США, судового збору у сумі 13 420,00 грн. та 3 000,00 грн. витрат на адвоката.

Приватний виконавець зазначає, що станом на теперішній час боржниками виконавчий документ не виконано, заборгованість не сплачена.

Вказує, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В процесі здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , однак право власності у встановленому законом порядку не зареєструвала.

Приватний виконавець просить встановити спосіб виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , яка не зареєстрована у встановленому законом порядку.

У заяві від 28.05.2024 приватний виконавець подання у частині вимог, що стосуються частки житлового будинку просить залишити без розгляду.

Суд, з врахуванням ст.ст. 10, 13, п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, постановив подання приватного виконавця в частині вимог, що стосуються частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 залишити без розгляду.

Приватний виконавець у заяві (з врахуванням заяви від 28.05.2024) підтримав подання та просив суд його задовольнити, розгляд справи здійснювати без його участі.

Представник стягувача у заяві від 28.05.2024 підтримав подання приватного виконавця та просив його задовольнити.

Представник боржника у заяві від 28.05.2024 щодо задоволення подання не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали подання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що його слід задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2023 у справі №161/14242/23 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 4 липня 2022 року у розмірі 50 000,00 доларів США, судовий збір у розмірі 13 420,00 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 3 000,00 грн.

На примусове виконання рішення видано виконавчий лист від 23.01.2024.

26.01.2024 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №73985342.

ОСОБА_2 є власником частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів.

Приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 12.06.2017, 23.08.2019, архівною довідкою Державного архіву Волинської області від 30.06.2017 №2077/01-20.

Однак у встановленому законом порядку, не оформила право власності на неї.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17.04.2020 р. (справа №1512/7803/2012 )

Крім цього, в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 р. (справа №5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Приватним виконавцем в повному обсязі вчинені першочергові виконавчі дії щодо встановлення рухомого та нерухомого майна боржника, дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та обґрунтовано подано до суду зазначене подання.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

З урахування викладеного, суд вбачає підстави для задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича в частині вимог, що стосуються частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , залишити без розгляду.

Звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, що належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), а саме частини земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк