Номер провадження 2/754/4888/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2024 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Улезка О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, ціна позову 30385,00 грн,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

24 червня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг від 25.03.2021, посилаючись на те, що відповідачка отримала кредит у ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування», однак не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за його користування, у зв`язку з чим станом на 04.06.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором: 3 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 27385,00 грн - заборгованість за відсотками за період з 25.03.2021 по 24.03.2022. Розмір процентів позивач визначив, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності.

Стислий виклад позицій відповідачки

У відзиві на позовну заяву відповідачка просить відмовити у стягненні заборгованості за процентами з користування кредитом у розмірі 21 150,00 грн, посилаючись на те, що нарахування відсотків після закінчення строку кредитування є незаконними та суперечать умовам договору. Також відповідачка просила врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 у справі № 902/417/18, щодо права суду зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення, оскільки згідно з умовами договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 2 % за кожний день користування, що є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг.

У стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн відповідачка просила відмовити, посилаючись на недоведеність факту надання позивачу правничої допомоги та неспівмірність заявленої суми з обсягом виконаної роботи та складністю справи

У клопотанні від 23.09.2024 відповідачка просила закрити провадження у справі у зв`язку з сплатою боргу у розмірі: 3 000,00 грн - основний борг; 960,00 грн - проценти; 1170,00 - адвокатські послуги, а в іншій частині вимоги відмовити з підстав необґрунтованості.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача просив розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про судове засідання. Просила розглядати справу у її відсутності (клопотання від 23.09.2024).

Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

25 березня 2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (кредитодавець) № 444 та відповідачкою (позичальнику) укладено електронний договір про надання фінансових послуг № , за умовами якого кредитодавець мав надати позичальнику 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил (пункт 1.1.). Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3). Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 рік (п. 1.9).

Згідно з Заявою-анкетою орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту.

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Інформація щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідачки у договорі відсутня.

На підтвердження обставин перерахування відповідачем кредитних коштів позивачем надано довідку ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 27 травня 2024, якою товариство підтверджувало переказ грошових коштів на картковий рахунок на підставі договору про організацію переказів грошових коштів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» здійснило переказ грошових коштів: номер картки НОМЕР_1 ; власник карти (емітент) банк MONObank; категорія карти MasterCard; час запиту 25.03.2021 13:23:13; номер договору згідно інформації від кредитора 444; сума 3 000 грн; валюта UAH. У цій же довідці застережено, що інформацією про держателя вищевказаної банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї карти.

За умовами договору сторони погодили сплату процентів за кредитом на суму кредиту, який наданий на 16 днів - до 09 квітня 2021 року. Відтак, у межах строку кредитування до 09 квітня 2021 року відповідачка мала, повертати кредит і сплатити проценти.

Відповідачка у відзиві обставини отримання кредиту в сумі 3000,00 грн не заперечила. Докази, які б підтверджували, що картка НОМЕР_1 їй не належить не надавала, клопотань про витребування доказів не заявляла.

За розрахунком кредитора заборгованість відповідачки становить 3 000,00 грн - основний борг, а також заборгованість за відсотками 48 341,40 грн ( 22 110,00 грн + 26 231,40 грн);

1)станом на 30.11.2021 заборгованість за відсотками становить 22 110,00 грн (960,00 грн + 1 528,8 грн + 2 259,00 грн + 47 400,6 грн = 52 148,40 грн - 30 038,40 грн)

з 25.03.2021 по 09.04.2021 - ( (2%) 60,00 грн * 16 днів = 960 грн);

з 10.04.2021 по 23.04.2021 - ( (3,64%) 109,20 грн * 14 днів = 1 528,8 грн);

з 24.04.2021 по 08.05.2021 - ( (5,02%) 150,60 грн * 15 днів = 2 259,00 грн);

з 09.05.2021 по 30.11.2021 - ( (7,67%) 230,10 грн * 206 днів = 47 400,6 грн).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» у графі "Нараховано за відсотками, грн" міститься значення "-30 038,40".

2)станом на 24.03.2022 заборгованість за відсотками становить у розмірі 26321,00 грн.

з 01.12.2021 по 24.03.2022 - ( (7,67%) 230,10 грн * 114 днів = 26321,00 грн).

На підставі укладених договорів факторингу № 444 від 25.03.2021 та №10-03/2023/01 від 10.03.2023 позивач набув право вимоги за кредитним договором, що відповідачка не оспорює.

Позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, зменшив розмір процентів до 27385,00 грн.

23 вересня 2024 року відповідачка сплатила на рахунок ТОВ «Колект Центр» суму коштів у розмірі 5 130,00 грн, призначення платежу: «згід. дог. 754/10247/24 ОСОБА_1 : основний 3000,00 грн, проценти 960,00 грн, адвокатські 1170,00 грн» (квитанція № 61 від 23.09.2024).

Оцінка суду

Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Щодо вимог про стягнення основного боргу у сумі 3000,00 грн та проценти у сумі 960,00 грн

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України).

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі (див. пункти 4.14, 4.15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19)).

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення (див. пункт 70, 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 лютого 2020 року (провадження № 12-186звг19); постанова Верховного Суду у складі суддів від 20 вересня 2021 року об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21); пункти 7.17, 7.21-7.23 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30 серпня 2024 року у справі № 916/3006/23).

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (див. постанову Верховного Суду від 20 вересня 2021 у справі № 638/3792/20).

Відповідачка сплатила позивачу основний боргу та основний у сумі 3000,00 грн та проценти у сумі 960,00 грн за період з 25.03.2021 по 09.04.2021 - ( (2%) 60,00 грн * 16 днів, що підтверджується квитанцію, тому в цій частині відсутній предмет спору і провадження у справі в цій частині підлягає закриттю відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Щодо стягнення процентів, нарахованих після 09.04.2021

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16). В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (пункт 108 ). На відміну від розміру процентів за «користування кредитом», розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом (пункт 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Отже, встановлення строку дії кредитного договору, розміру процентів, тип процентної ставки має істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачиться на користь споживача.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Щодо заявлених до стягнення відсотків за період з 10.04.2021 по з 24.02.2022 у сумі 19525,00 грн (27385,00 грн - 960 (сплатила) - 6900 (нараховані після 24.02.2022), то суд бере до уваги на те, що в договорі одночасно вказані два строки повернення кредиту: 16 днів (орієнтовний) та 1 рік (граничний). Така неточність створює неоднозначність щодо загального строку кредитування та розміру нарахованих відсотків.

У наданій позивачем заяві-анкеті, яка є складовою договору, вказувалося про те, що строком на 365 днів з правом повернення достроково позичальник зобов`язується повернути кредит у розмірі 3000 грн та сплатити проценти у розмірі 960 грн. Також зазначалося про те, що орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів, протягом якого й будуть нараховані 960 гривень відсотків за користування кредитом.

Інформації про орієнтовну загальну вартість кредиту та графік погашення платежів, з якими б ознайомився та зрозумів позичальник, матеріали справи не містять. Тобто позичальник не мав чіткого розумінні про порядок нарахування відсотків та загальну суму заборгованості.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга та третя статті 13 ЦК України).

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (частина третьої статті 16 ЦК України).

При укладенні кредитних договорів важливо, щоб усі умови були чітко і зрозуміло сформульовані, особливо щодо строків повернення кредиту, розміру відсотків та графіка платежів.

У цій справі такі обставини не мали місце. При вирішенні спору щодо стягнення заявленої позивачем заборгованості суд керується чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а саме у 3 000 грн, 16 днів та 960 грн відповідно, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, оскільки це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

За висновком суду кредитор дії кредитора щодо нарахування відсотків, що в 16 раз перевищують суму боргу ((48 341,40 становить 1611% від суми боргу 3 000) чи 27385 становить 912% від суми боргу 3000)), суперечать загальновизнаним принципам добросовісності, що вимагають від учасників цивільних правовідносин чесності та порядності. Кредитодавець, укладаючи такі договори в інтернеті з людьми з низьким рівнем доходу (малозабезпеченими людьми), зловживав своїм правом у правовідносинах з слабкою стороною. Відсутність чіткого графіка погашення та роз`яснень щодо умов кредитування свідчить про те, що кредитор приховував від позичальника та вводив в оману. Така поведінка кредитодавця суперечить принципам добросовісності та справедливості, а також порушує законодавство про захист прав споживачів.

Суд, захищаючи права позичальника як вразливої сторони правовідносин, обмежив розмір стягуваних відсотків сумою, прямо передбаченою договором.

Суд відмовляє у стягненні процентів, що нараховані понад суму 960,00 грн, що прямо була обумовлена у договорі, керуючись частиною третьої статті 16 ЦК України.

Розподіл судових витрат між сторонами

Щодо судового збору

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання про повернення судового збору врегульовано у статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідачка добровільно сплатила 3960,00 грн борг та проценти, що становить 13 % від заявленої суми, і в цій частині провадження у справі було закрито. Суд відмовив у задоволенні позовних вимог в сумі 26425 грн.

Тому позивачу за його клопотанням підлягає поверненню 394 грн (3028*0,13) судового збору, судовий збір у сумі 2634,00 грн покладається на позивача.

Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):

- договір про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07 червня 2024 року;

- прайс лист АО «Лігал Ассістанс» затверджений Рішенням Загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023;

- заявку на надання юридичної допомоги № 130 від 07.06.2024;

- витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 на суму 9000,00 грн, в тому числі надання усної консультація - 1500,00 грн (2 година); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6 000 грн (2 години);

- платіжна інструкція № від 11 червня 2024 року з призначенням платежу «надання правової допомоги згідно договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 року про надання правової допомоги».

У разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

Відповідачка добровільно сплатила 3960,00 грн - основний борг та проценти, що становить 13 % від заявленої суми позовних вимог. Відповідачка відшкодувала позивачу добровільно витрати на адвоката у розмірі 1170,00 грн (9000х0,13). В іншій частині підстави для відшкодування позивачу адвокатських витрат відсутні, оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог в сумі 26425 грн.

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 3000,00 грн (тіло кредиту) та 960 грн проценти на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення 26425,00 грн - заборгованості за відсотками за період з 10.04.2021 по 24.03.2022 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст складено та підписано 01 листопада 2024 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО