Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/2584/23
Провадження № 2/553/279/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., за участі секретаря судового засідання Зубань Н.Л., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом, в якому прохає стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за послугу постачання теплової енергії та послугу гарячої води з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних у сумі 26614,98 грн, а також понесені судові витрати.

Заявлені позовні вимоги вмотивовані позивачем тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води. Відповідачі є суб`єктами користування послуг, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», взаємовідносини врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами та набули чинності з 01.12.2021. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюється у відповідності до встановлених тарифів, які опубліковані на офіційному сайті підприємства.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим. Розмір плати за послугу постачання теплової енергії становить: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу 1267,28 грн/Гкал (протягом опалювального періоду), умовно-постійна частина плати 749,52 грн (щомісячно протягом року), плата за абонентське обслуговування 29,38 грн, за послугу з постачання гарячої води: 122,93 грн

/куб.м, плата за абонентське обслуговування - 29,38 грн.

Відповідачі не оплачують отримані послуги та за період з 01.12.2020 по 01.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 25974,73 грн, яку позивач прохає стягнути з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Провадження у справі відкрито за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.10.2023, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

14.11.2023 ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач прохає відмовити у задоволенні позову повністю за необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог. Заперечення проти позову вмотивовані відповідачем тим, що позивачем не надано та не підтверджено достовірність облікових даних про те, що відповідачі є суб`єктами користування послугами, позивачем не надано договорів, на підставі яких відбувалось надання послуг з 01.12.2020 по 01.12.2021. Публічні договори приєднання укладались під час опалювального сезону, споживачі не могли брати участь в обговоренні його умов. Одночасно із введенням публічних договорів приєднання виконавець застосував новий формат тарифу і нову Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Відповідачем наголошено на тому, що заяву-приєднання вони не підписували, до договору не приєднувались, з умовами договору не погоджувались і зобов`язання за ним не брали. ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю з дитинства, не мали ні можливості ознайомитись з умовами договорів на сайті, ані бажання приймати його несправедливі умови та були поставлені виконавцем послуг в умови відсутності вибору та примусу до укладання договору. Позивачем не надано розподілу обсягів спожитих в будинку послуг, вихідних даних для самостійного розрахунку відповідачі не мають, тому не можуть перевірити правильність нарахування. Відповідач наголошує, що наданий розрахунок не є обґрунтованим по суті, не містить посилання на підстави нарахувань, посилання на відповідні договори та розподіл обсягів спожитих послуг з визначенням обсягів споживання відповідачами, тому вважає існування заборгованості недоведеним та не підтвердженим належними і допустимими доказами.

22.11.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якій підприємство не погодилось із запереченням проти позову та зазначило, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по оплаті послуг відповідачами, утворилась заборгованість та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було змушене звернутись до суду. Наданий до позову розрахунок заборгованості, як доказ нарахування плати та існування заборгованості, в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», дає змогу встановити адресу, за якою здійснюється облік, період надання послуг, тарифи та норми, які застосовувались на певну дату, кількість осіб або об`єм спожитих послуг, здійснення оплати споживачем, розмір субсидій, залишок заборгованості. Відповідачами наданий розрахунок не спростований, контррозрахунку не надано. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є споживачами послуг, що надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Нарахування плати за послуги проводились підприємством відповідно до вимог законодавства та існуючих нормативних документів, дії позивача щодо порушення кількісних та якісних показників послуг не були визнані незаконними чи такими, що порушують права відповідачів. Спірні відносини врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ, за яким індивідуальний споживач зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому законом. Ні станом на 01.12.2021 ні наразі співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 не повідомили позивача про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір, а отже підлягає укладенню індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. За посиланням представника позивача між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_4 з 01.12.2021 вважається укладеним індивідуальний договір, а дієздатні особи, які проживають у житлі споживача користуються нарівні з споживачем усіма послугами та несуть солідарну відповідальність.

Рішенням Полтавської обласної ради №917 від 19.10.2018 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію для всіх категорій споживачів. У зв`язку із переходом на нові договірні відносини зі споживачами з 01.12.2021 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» застосовує тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені Постановою НКРЕКП №2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення: 1) двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 79472,03 грн/Гкал/год (з ПДВ); 2) послуга з постачання гарячої води (незалежно від відсутності/наявності рушникосушильника): 95,00 грн за 1 куб.м води (з ПДВ).

З 01.05.2022 у розрахунках з населенням підприємство застосовує тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 №286, із змінами внесеними рішенням №326 від 09.12.2021 розраховані і встановлені в залежності від способу виробництва та постачання послуги. У будинку за адресою: АДРЕСА_2 , застосовуються тарифи з урахуванням витрат на утримання та ремонту індивідуальних теплових пунктів: 1) двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 1267,28 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 181042,36 грн/Гкал/год (з ПДВ); 2) послуга з постачання гарячої води 122,93 грн за 1 куб.м (з ПДВ).

Зазначені тарифи були введені в дію з 01.11.2021, але у зв`язку з підписанням 30.06.2021 Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 застосування тарифів для потреб населення було відтерміновано до закінчення опалювального періоду 2021/2022.

З 01.10.2022 нарахування за спожиті послуги підприємством проводились за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради №477 від за 30.09.2022, які залишені на рівні тарифів, встановлених рішенням №286 від 21.10.2021.

До 01.12.2021 застосовувались тарифи встановлені Постановою НКРЕКП №1769 від 10.12.2018 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1596,93 грн/Гкал, тарифи на послуги з централізованого постачання гарячої води за відсутності рушникосушильників 85,94 грн за 1 куб.м.

Формування, встановлення та застосування двоставкового тарифу передбачено Порядками формування тарифів, затвердженими постановами НКРЕКП та Кабінетом Міністрів України.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії, квартира відповідача оснащена вузлом роздільного обліку послуг з постачання гарячої води. Щомісяця протягом опалювального сезону обсяги теплової енергії, спожитої на опалення житлового будинку визначаються відповідно до показань зазначеного вузла обліку. Автоматичне зняття показань проводиться за допомогою модему дистанційної передачі даних, показання спожитих обсягів гарячої води передаються споживачем.

29.12.2023 позивачем подано письмові пояснення, згідно з якими житловий будинок по АДРЕСА_2 приєднаний до теплових мереж ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», підприємством надаються послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. З 26.08.2015 житловий будинок обладнано загальнобудинковим приладом обліку, який підприємством взято на комерційний облік. За період заявлених позовних вимог нарахування за послугу з централізованого опалення проводилось за показниками загальнобудинкового приладу обліку, що відображає фактично спожитий обсяг теплової енергії.

Після пред`явлення позову, за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 12.12.2023, ОСОБА_3 визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначивши опікуном ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 15.01.2024 до участі у справі в якості законного представника недієздатної ОСОБА_3 залучено її опікуна ОСОБА_1 та роз`яснено законному представнику право подання відзиву, пред`явлення зустрічного позову.

08.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача, в якому вона прохала розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала стягнути з ОСОБА_1 , як самостійного відповідача та законного представника недієздатної ОСОБА_3 заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.12.2020 по 01.07.2023 в сумі 25974,73 грн, 3 % річних в сумі 182,21 грн, інфляційні втрати в сумі 458 грн, а також 2684 грн судового збору.

09.02.2024 відповідачем ОСОБА_1 подано додаткові пояснення, в яких остання прохала позов залишити без задоволення за недоведеністю позивачем існування заборгованості за послуги в обсягах, вказаних у розрахунку.

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, представник позивача в судове засідання 13.02.2024 не прибула, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_1 діючи як самостійний відповідач так і законний представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала.

Представник відповідача ОСОБА_1 в суді прохала відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю заявлених позивачем вимог, покликаючись на викладені у відзиві та додаткових поясненнях обставини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши їх позиції, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК).

У ч.1 ст.89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх поцесуальних прав та обв`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечувалось відповідачем в ході розгляду справи та узгоджується приєднаними до справи довідкою КП «ЖЕО №2» від 15.01.2018, витягом з Єдиного державного демографічного реєстру від 26.09.2023, повідомленням Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб від 09.10.2023.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснила, що разом із донькою ОСОБА_3 вони проживають за вказаною адресою та є власниками квартири у рівних частках. Доказів щодо реєстрації права власності відповідачами надано не було.

Також в судовому засіданні відповідач пояснила, що в її квартирі установлено індивідуальний прилад обліку на гарячу та холодну воду та не заперечувала проведення оплати послуг позивача, у розмірах, що відображені в розрахунку.

Представник позивача прохала врахувати, що ОСОБА_1 має доньку, яка є особою з інвалідністю з дитинства та те, що оплата послуг здійснюється відповідачем виходячи з реальної можливості та фінансового становища.

Суд розглядає справи в межах позовних вимог, у цій справі предметом позову є стягнення заборгованості за надані послуги у період з 01.12.2020 по 01.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 . Зустрічного позову відповідачами пред`явлено не було.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає послуги з теплопостачання.

Правовідносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання теплової енергії споживачам у житлових будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України, постановами Кабінету Міністрів України у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно із ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавець комунальної послуги.

Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, у даному випадку - суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація); індивідуальним споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною першою ст.12 Закону № 2189-VIII встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону № 2189-VIII споживачі мають право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п.п.1,5 ч.2 ст.7 вказаного Закону обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2020 у справі № 642/2858/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2189-VIII плата за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюється щомісячно, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно порядку надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що встановлений статтями 21, 22 Закону № 2189-VIII, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії та спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, які втратили дію з 01.05.2022, було встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із пунктом 6 ч.1 ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пункт 11 ч.2 ст.7 Закону № 2189-VIII передбачає, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Таким чином, якщо особа була відсутня за місцем проживання і надала відповідні документи, вона має право на перерахунок розміру наданих послуг та їх оплати.

Як встановлено судом відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 , доказів того, що останні проживали за іншою адресою та послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води у спірний період не отримували, стороною відповідачів не надано, отже ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є споживачами наданих позивачем послуг і в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» мають щомісячно вносити оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором.

При цьому споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з поясненнями відповідача ОСОБА_1 заяву-приєднання ні вона ні ОСОБА_3 не підписували, до 01.12.2021 договір з позивачем вона також не укладала.

Суд зазначає, що пунктом 6 ч.1ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За обліковими даними підприємства особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії, квартира АДРЕСА_3 у вказаному будинку оснащена вузлом роздільного обліку послуг з постачання гарячої води, що підтверджується долученими до справи актами перевірки системи теплопостачання від 22.10.2020, 12.04.2021, 23.10.2021, 06.04.2022, 21.10.2022, 31.03.2023, актами допуску до експлуатації комерційного вузла обліку теплової енергії та актами прийняття приладів обліку гарячої води на абонентський облік відповідно.

01.10.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021, якою затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

За змістом статті 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Доказів того, що станом на 01.12.2021 співвласники багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії стороною відповідача суду не надано.

Таким чином, з 01.12.2021 набули чинності нові публічні договори приєднання на послугу з постачання теплової енергії та гарячої води, примірники яких містяться у матеріалах справи.

Пунктом 30 Індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.12.2021 врегульовано, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з : плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з теплової енергії., затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2021 р. №1022. та Методики розподілу, що розраховуються виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру визначеного Кабінетом Міністрів України інформація про яку розміщується на офіційному сайті підприємства.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Пунктом 30 договору про надання послуги з постачання гарячої води визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, постановою Кабінету Міністрів України № 11182, в редакції постанови від 08.09.2021 № 1023 та Методики розрахунку; плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, плати за абонентське обслуговування.

За особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим за адресою: АДРЕСА_1 , наявна заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.12.2020 до 01.07.2023 у загальному розмірі 25974,73 грн, що підтверджується наданих розрахунком заборгованості, який містить відомості про нарахування та оплату послуг, інформацію щодо тарифів, об`ємів, обсягів споживання, сум нарахування і проведених оплат споживачами, тобто є належним доказом.

Доказів того, що послуги за вказаними обсягами відповідачам не надавались, що вони не користувалися наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами перед судом не доведено та матеріалами справи не підтверджено.

Заперечуючи проти заявлених вимог за недоведеністю, стороною відповідачів власного розрахунку надано не було, як і не спростовано доводів позивача щодо вказаних даних про опалювальні періоди, тарифи, обсяги споживання.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачі, як споживачі наданих позивачем послуг, не виконали свого обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг з теплопостачання в період з 01.12.2020 до 01.07.2023, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої відповідачами не спростовано.

Водночас, згідно із ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Як було встановлено судом, після пред`явлення позову ОСОБА_3 визнана недієздатною, як її законний представник судом залучена ОСОБА_1 . Отже, враховуючи, що відповідно до ст.41 ЦК недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун та він же згідно із ст.1184 ЦК України несе відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, здійснює управління майном, суд вважає, що сума заборгованості має бути стягнута з ОСОБА_1 як самостійного відповідача так і законного представника недієздатної особи.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із простроченням сплати комунальних послуг позивачем нараховано суму інфляційних втрат 458,04 грн за час прострочення та 3% річних від простроченої суми 182,21 грн, розрахунок яких відповідачами не спростовано.

Таким чином, з ОСОБА_1 як самостійного відповідача та законного представника ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги постачання теплової енергії та послугу гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 26614,98 грн

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ОСОБА_1 підлягає стягненню 2684 грн судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

у х в а л и в:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги постачання теплової енергії та послугу гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 26614,98 грн та 2684,00 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», юридична адреса: 36008, м. Полтава, вул. Польська, 2а, .
Відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих