Справа № 464/8804/23
пр.№ 2/464/122/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_4 25.12.2023 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за неповернутими інвестиціями в сумі 654 772, 20 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.01.2022 між ним, ОСОБА_5 , як інвесторами, та ОСОБА_2 , як виконавцем, укладено договір про партнерство №1 (далі договір №1), відповідно до якого учасники погодились об`єднати свої зусилля, знання, компетенцію і можливості з метою здійснення проєкту кафе «Shodo sushi» на умовах цього договору. Основним обов`язком інвесторів за цим договором є інвестування визначеної договором суми коштів у проєкт в передбачені ним строки. Зі сторони інвесторів вимоги договору виконано в повному обсязі, зокрема, 27.01.2022 він (позивач) вніс кошти в сумі 143 922 грн, що складає еквівалент 5 000 доларів США, на день укладення договору, та 16.03.2022 в сумі 105 462 грн, що складає еквівалент 3 605 доларів США, що підтверджується відповідними платіжними документами та розписками про отримання коштів, складеними виконавцем. З метою масштабування проєкту, 02.10.2022 між сторонами договору №1 та ОСОБА_6 , який також виступив інвестором проєкту, укладено договір про партнерство №2 (далі договір №2), яким збільшено загальну суму фінансування проєкту. Відповідно до додаткового договору до договору №2, яким визначено вартість об`єкту інвестування ресторану «Syodo», строк і розмір внесків на запуск об`єкту, він (позивач) своєчасно, а саме 08.10.2022 та 13.11.2022, вніс по 164 558,50 грн, а всього 329 117 грн, що еквівалентно 9 000 доларів США. На неодноразові усні та письмові звернення, в створеній серед сторін групі в месенджері Telegram, виконавець ( ОСОБА_2 ) в порушення п.5.3 укладених договорів, ухиляється від надання визначеної договором інформації, не надає для ознайомлення бухгалтерську, фінансову та іншу звітність, посилаючись на постійну зайнятість та нібито відсутність доходів. За останньою вимогою надати інформацію щодо доходів та витрат проєкту за 2022 рік, інвестор ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_2 про те, що на його адресу надіслано адвокатський запит щодо надання цієї інформації, проте від отримання такого відповідач відмовився. У зв`язку із грубим порушенням відповідачем умов договору, приховування інформації про стан проєкту, ухилення від виплати передбачених договором відсотків від прибутку, він скерував відповідачу претензію з вимогою в семиденний строк, на виконання п. 2.6, повернути суму внесених ним інвестицій, а саме гривневий еквівалент за офіційним курсом НБУ на дату виплати - 17 605 доларів США, проте відповіді на претензію останній не надав та кошти не повернув. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути зазначену суму з відповідача в примусовому порядку.

Ухвалою від 01.01.2024 прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

Від відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Вовчак А.В., 12.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги заперечив та просив відмовити у задоволенні такого. Вказав, що пунктом 3.1 договору №2 від 08.10.2022 встановлено, що перша частина проєкту відкриття закладу громадського харчування «Syodo» відбулось 08.05.2022 на підставі договору №1 від 27.01.2022, який припинив свою дію в зв`язку з укладенням цього договору. Всі відносини, що склались між інвесторами та виконавцем з приводу реалізації першої частини проєкту регулюються умовами договору №2 з дати його підписання. Окрім цього, 08.10.2022 між сторонами договору №2 укладено додатковий договір до вищевказаного договору, яким збільшено вартість об`єкту інвестування. Таким чином, з 08.10.2022 є чинними та діють договір №2 та додатковий договір до нього. Зазначив, що обов`язки, визначені п. 5.3 договору №2, виконує належним чином, листів чи претензій щодо неналежного виконання таких від позивача у встановленому п. 9.8 договору №2 порядку (письмовій формі) не надходило. Щодо передбаченої договором №2 можливості виходу інвестора та проведення розрахунку з ним, зазначив, що джерелом повернення інвестованих коштів є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення діяльності проєкту. Жодних повідомлень (заяв, клопотань тощо) щодо виходу (виявлення бажання виходу) з проєкту ОСОБА_4 в порядку п. 9.8 договору №2 (письмовій формі) до виконавця не надходило. Разом з тим, вказав те, що він готовий виконати свої зобов`язання за договором №2, а саме повернути інвестовані будь-яким з інвесторів кошти за рахунок чистого доходу (прибутку) від здійснення діяльності проєкту в порядку, передбаченому п. 2.6. договору, у разі подання (надіслання) таким інвестором виконавцю заяви (повідомлення) про намір вийти з проєкту в письмовій формі. При цьому, розрахунок з таким інвестором здійснюватиметься в поступовому порядку в міру отримання чистого доходу (прибутку) від здійснення діяльності проєкту та оформлюватиметься відповідними документами, згідно чинного законодавства. Щодо надання інформації про доходи та витрати проєкту за 2022 рік, вказав, що ним, як виконавцем, регулярно (не рідше одного разу на місяць) разом з інвесторами проводились зустрічі (наради), в тому числі за присутності позивача, як одного з інвесторів. На таких зустрічах він надавав інвесторам управлінські (фінансові) звіти щодо проєкту, сторонами проєкту здійснювалось обговорення фінансових результатів та перспективи розвитку проєкту, пропозиції удосконалення та покращення фінансових результатів. Також зазначив, що 07.12.2024 отримав від позивача претензію з вимогою щодо повернення інвестованих коштів на банківський рахунок інвестора, проте така жодним чином не обґрунтована. Згідно з даними Управлінського (фінансового) звіту за період травень - грудень 2022 року, прибуток по об`єкту інвестування є від`ємним (збитковим). З огляду на наведене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки інвестор (позивач) не виявляв свого бажання вийти з проєкту у встановленому п.9.8 договору №2 порядку (письмовій формі) та відсутній чистий дохід (прибуток) від здійснення господарської діяльності по проєкту.

Від представника позивача ОСОБА_4 адвоката Куліша Т.Л. 20.02.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій, серед іншого, останній вказав, що обґрунтована заява про повернення внесених інвестицій міститься в претензії, надісланій позивачем відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення, який повернувся за закінченням терміну зберігання. При цьому, про скерування такої претензії поштовим відправленням, відповідача було повідомлено на електронну пошту. Також, у відзиві на позовну заяву відповідачем визнано факт отримання 07.12.2023 відповідної претензії. Вважає доводи відповідача щодо невідповідності повідомлення вимогам договору необґрунтованими, оскільки умови договору не місять жодних вимог щодо форми чи змісту такого повідомлення, отже воно подається в довільній формі, в тому числі у формі претензії. Щодо проведення нарад та надання відповідачем фінансової звітності зазначив, що з моменту запуску проєкту виконавець розпочав вести фінзвітність по проєкту в спеціалізованому програмному забезпеченні, а саме в додатках Finmap та Poster Boss, до яких надав доступ кожному з інвесторів. Проте, починаючи з 08.12.2022 відповідач перестав заповнювати розділи Finmap, про що неодноразово згадується в переписці в групі, створеній сторонами договору в застосунку Telegram, а з серпня 2023 року взагалі закрив доступ позивачу та іншим інвесторам до Finmap та Poster Boss. Окрім цього, вказав, що долучена стороною відповідача управлінська фінансова звітність за 2022 рік викликає значні сумніви в її достовірності, так як дані, наведені в ній, не відповідають даним, які відображались у вищенаведених програмах та доводились до відома інвесторам, а звітів за 2023 рік відповідачем не надано. При цьому, в жодному звіті не відображено в доході кошти, які були надані інвесторами, та не надано інформації, що такі було витрачено, отже є всі підстави для повернення залучених коштів в повному обсязі.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Вовчаком А.В. 26.02.2024 подано заперечення, в яких зазначив, що стороною відповідача претензію отримано разом з позовною заявою, при цьому відповідачем здійснюється моніторинг надходжень поштової кореспонденції, чим належно виконується один з обов`язків, передбачених договором №2. Однак, у такій претензії позивач вказує на невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором №2, що не відповідає дійсності, а в подальшому на недоцільність участі в проєкті та вимагає повернення коштів, не зважаючи на те, що для їх повернення необхідне отримання чистого доходу (прибутку) від господарської діяльності по проєкту. Вказав, що ненадходження грошових коштів від виконавця на банківський рахунок інвестора ОСОБА_4 пов`язане саме з відсутністю чистого доходу (прибутку), а не від бажання виконавця здійснити повний розрахунок з інвестором тощо. Окрім цього, зазначив, що виконавцем надавались письмові управлінські (фінансові) звіти безпосередньо на зустрічах з інвесторами, та такі повторно надіслано на адреси інвесторів в письмовій формі в порядку, передбаченому п. 9.8 договору №2. Також вказав, що електронні додатки Finmap та Poster Boss використовувались учасниками договору як допоміжні, виключно для прийняття та оформлення замовлень персоналом, визначення кількості клієнтів по проєкту, накопичення клієнтської бази, а відтак, цифри, наведені у відповідних електронних додатках, не враховували всіх витрат та прибутків. При цьому, аналіз податкової декларації ФОП ОСОБА_2 за 2022 - 2023 роки, управлінських (фінансових) звітів за період 2022 - 2023 роки, видаткової документації (видаткових та товарних накладних, специфікацій, товаро-транспортних накладних, договорів, тощо) підтверджує мінімальну збитковість проєкту, а відтак, повернення інвестованих коштів (їх частини) на даний момент неможливе. Також вказав, що договором не встановлено умов щодо можливості електронного листування під час виконання договору, не наведено умов щодо погодження між сторонами відповідних адрес для електронного листування (зокрема в електронному застосунку «Telegram») та переліку осіб, уповноважених вести зазначене листування. Вважає, що надані позивачем скріншоти із застосунку «Telegram» не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», не містять електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення (конкретної юридичної/фізичної особи), зміст таких документів не захищений від внесення правок та викривлення, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Від представника позивача ОСОБА_4 адвоката Куліша Т.Л. 08.03.2024 надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній заявив клопотання про витребування у Головного управління Державної податкової служби у Львівській області податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, який подається раз на квартал, та які подавались ФОП ОСОБА_2 за 2022 та 2023 роки. Дане клопотання мотивував тим, що після отримання позивачем заперечень на відповідь на відзив, виникла необхідність подати додаткові пояснення, а також заявити зазначене вище клопотання, оскільки подані стороною відповідача нові докази ще більше підтверджують той факт, що останній свідомо намагається ввести інвесторів та суд в оману щодо дійсності, а саме штучно накручуючи витрати, які насправді ним не неслись. Як зазначалось у відповіді на відзив, подана до відзиву управлінська фінансова звітність викликає значні сумніви в її достовірності, оскільки дані, наведені в ній, не відповідають дійсним доходам, витратам, виручці по проєкту, які відображались у програмах та які велись відповідачем та доводились до відома інвесторам. У додаткових поясненнях адвокат Куліш Т.Л. навів детальні дані фінансової інформації ФОП ОСОБА_2 за 2022 та 2023 роки, зокрема і щодо витрат, понесених на оплату праці найманих працівників, факту отримання товарів від постачальників фізичних осіб-підприємців та оплату таких товарів, які, на його думку, свідчать про недостовірність витрат. При цьому, із покликанням на норми податкового законодавства, зазначає, що обов`язковим є відображення в податковій формі 4ДФ підприємницьких доходів, а відтак вважає, що слід витребувати таку інформацію, з метою перевірки витрат, понесених на оплату праці найманих працівників та факту отримання товарів від постачальників фізичних осіб-підприємців і оплату таких товарів.

Ухвалою суду від 20.03.2024 клопотання представника позивача задоволено та витребувано у Головному управлінні Державної податкової служби у Львівській області (м.Львів, вул.Стрийська, 35) Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, який подається раз на квартал, які подавались ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за 2022 та 2023 роки.

На виконання ухвали суду від 20.03.2024, до суду 29.04.2024 надійшли витребувані у Головному управлінні Державної податкової служби у Львівській області документи.

Ухвалою від 01.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Тимащук В.А. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових запереченнях, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що претензією від 18.11.2023, направленою відповідачу ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_4 виявив своє бажання вийти з проєкту з підстав, зазначених у позовній заяві. Щодо обґрунтування суми позовних вимог в розмірі 654 772,20 грн, зазначила, що такий розмір визначено із врахуванням офіційного курсу НБУ долара США, оскільки кошти на інвестування проєкту ОСОБА_4 вносив у національній грошовій одиниці гривні, однак у розписках зазначено еквівалент сум у доларах США.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Калічун Ю.А. у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, просила відмовити у задоволенні позову з огляду на їх доводи, наведені у відзиві на позовну заяву та додаткових запереченнях.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.01.2022 між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі інвесторами) та ОСОБА_2 (далі виконавцем) укладено договір про партнерство №1, відповідно до якого учасники погодилися об`єднати свої зусилля, знання, компетенцію і можливості з метою здійснення проєкту кафе «Shodo sushi» на умовах цього договору.

За умовами пунктів 2.2 - 2.5 цього договору всі учасники спільно є винахідниками проєкту, проте усі права на бренд «Shodo sushi» будуть передані юридичній особі (ТОВ), якщо така буде створена в рамках даного проєкту. Інвестори здійснюють фінансування проєкту, шляхом внесення інвестиції (коштів). Виконавець забезпечує реалізацію проєкту. За умови виконання інвесторами узятих за цим договором зобов`язань, сторони отримують у спільну власність частки в проєкті згідно з пунктами 2.5.1, 2.5.2.

Згідно із п. 4.1 договору №1 вартість об`єкту інвестування складає 437 043 грн, що еквівалентно за курсом НБУ на дату укладення договору 17 210 доларів США.

Так, відповідачем ОСОБА_2 27.01.2022 складено розписку про отримання від позивача ОСОБА_4 143 992 грн за договором №1, а також 16.03.2022 складено розписку про отримання 105 462 грн на виконання умов зазначеного вище договору. Факт отримання вказаних коштів відповідачем не заперечуються.

Надалі, 08.10.2022 між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (інвесторами) та ОСОБА_2 (виконавцем) укладено договір про партнерство №2, яким збільшено загальну суму фінансування проєкту.

В ході розгляду справи встановлено та не оспорюється учасниками справи те, що згідно із договором про відступлення прав вимоги від 08.08.2023, укладеним між ОСОБА_6 (первісний кредитор) та ОСОБА_5 (новий кредитор), до нового кредитора переходять всі права та обов`язки первісного кредитора у договорі про партнерство №2 від 08.10.2022.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав показання про те, що він із відповідачем ОСОБА_2 проживали в одному районі, однак він більше спілкувався із його братом, а з ОСОБА_2 були знайомі заочно. Одного разу, в ході спілкування із братом останнього, він запропонував йому вкласти кошти в діяльність брата, а саме відкриття кафе. Надалі він також став інвестором проєкту, виконавцем у якому є відповідач, який неналежним чином виконує свої обов`язки згідно укладених між ними договорів.

Пунктом 3.1 договору №2 передбачено, що графік виконання проєкту, в тому числі дати запуску кожної з його частин, визначаються сторонами шляхом укладення додаткових договорів до даного договору. Перша частина проєкту відкриття закладу громадського харчування «Syodo» відбулась 08.05.2022 на підставі договору №1, який припинив свою дію у зв`язку із укладення даного договору. Всі відносини, що склались між сторонами з приводу реалізації першої частини проєкту регулюються умовами даного договору з дати його підписання.

Окрім цього, 08.10.2022 між сторонами договору №2 укладено додатковий договір до договору про партнерство №2 (далі додатковий договір), згідно з яким вартість об`єкта інвестування (ресторан «Syodo») склала 658 234 грн, що еквівалентно за курсом НБУ на дату укладення додаткового договору 18 000 доларів США.

Так, на виконання п. 1.3 додаткового договору, ОСОБА_4 08.10.2022 вніс двома частинами по 164 558 грн та 164 558, 50 грн відповідно (станом на 08.10.2022 становить по 4500 доларів США), а всього 329 116,50 грн, що еквівалентно 9 000 доларів США, про що свідчать відповідні розписки про отримання ОСОБА_2 таких коштів.

Таким чином, загальна сума коштів, переданих відповідачу ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_4 в розвиток зазначеного вище проєкту, становить 578 570,50 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення внесених інвестицій в сумі 654 772,20 грн, що еквівалентно 17 605 доларів США за курсом НБУ станом на 19.12.2023, позивач ОСОБА_4 зазначає, що відповідачем ОСОБА_2 грубо порушено умови договору, шляхом приховування інформації про стан проєкту та ухилення від виплати передбачених договором відсотків від прибутку, у зв`язку з чим він направив відповідачу претензію від 18.11.2023 про повернення коштів, а також повідомив про припинення подальшої своєї участі у проєкті. Разом з тим, зазначена претензія залишилась без реагування зі сторони відповідача ОСОБА_2 .

З наданих сторонами доказів та встановлених обставин справи вбачається дійсна природа правовідносин, що склалися між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 , які зводиться до організації сторонами спільної діяльності без створення юридичної особи, а саме: комерційного проєкту кафе «Shodo sushi» та ресторану «Syodo».

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. ст. 1130, 1131 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Згідно із ст. ст. 1132 та 1133 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов`язання об`єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети. Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв`язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

Прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників. Умова про позбавлення або відмову учасника від права на частину прибутку є нікчемною (ст. 1139 ЦК України).

Статтею 1137 ЦК України визначено, що порядок відшкодування витрат і збитків, пов`язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно. Умова, за якою учасник повністю звільняється від участі у відшкодуванні спільних витрат або збитків, є нікчемною.

Пунктом 5 частини 1 статті 1141 ЦК України встановлено, що договір простого товариства припиняється у разі спливу строку договору простого товариства.

З огляду на наведене, встановлено, що між сторонами було укладено договір про спільну діяльність у формі простого товариства, умови якого наведені у зазначених вище договорах.

Пунктом 2.2 договору №2 передбачено, що всі учасники спільно є винахідниками проєкту, проте всі права на бренд проєкту будуть передані юридичній особі (ТОВ), якщо така буде створена в рамках даного проєкту.

Встановлено, що в рамках зазначеного проєкту юридична особа (ТОВ) створена не була.

Згідно із п.2.6 договору №2 в разі, якщо Інвестор виявить бажання вийти з проєкту, то Інвестовані Інвестором кошти повертаються в наступному порядку: Джерелом повернення Інвестованих коштів є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення діяльності Проєкту, який розраховується як різниця між Валовим доходом (інкасаційна виручка Проєкту) та документально підтверджених витрат пов`язаних з роботою Проєкту (наприклад оренда приміщення, заробітна плата працівників, транспортні витрати, інші витрати, пов`язані з діяльністю Проєкту). Повернення коштів оформлюється відповідними документами, згідно діючого законодавства.

Пунктом 2.7 договору №2 передбачено, що до моменту повернення Інвестору 100% інвестованих коштів, чистий дохід розподіляється між Сторонами у таких співвідношеннях: Інвестор частка чистого доходу (прибуток) в розмірі 30% від загального чистого доходу Проєкту в рівних частках кожному; 70% від загального чистого доходу Проєкту будуть акумулюватись на рахунку ФОП.

Таким чином, зазначеними умовами договору передбачено умови повернення інвестованих інвестором коштів у випадку, якщо інвестор виявить бажання вийти з проєкту.

Окрім цього, п.6.5 договору №2 передбачено, що Інвестори мають право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, якщо Виконавець не виконує умов даного Договору.

Разом з тим, позивач ОСОБА_4 , покликаючись на невиконання виконавцем (відповідачем ОСОБА_2 ) умов договору, не ставить питання про розірвання договору на підставі п.6.5 такого та стягнення коштів з цієї підстави, а зазначає про його вихід з проєкту відповідно п.2.6 договору, у зв`язку з чим, на його думку, є підстави для повернення (стягнення) інвестованих коштів.

На підтвердження своїх доводів щодо виходу з проєкту, позивачем ОСОБА_4 до матеріалів позовної заяви долучено копію претензії від 18.11.2023, адресованої ОСОБА_2 (виконавцю), у якій зазначено таке: «Враховуючи постійне ухиляння Виконавця за Договором від виконання його прямих обов`язків, зловживання ними, вважаю подальшу участь в Проєкті недоцільною».

Зазначена претензія не підтверджує вихід із проєкту одного з інвесторів ОСОБА_4 , у зв`язку з чим він вправі вимагати повернення інвестованих коштів. Більше того, аналізуючи договір про спільну діяльність та наведені вище норми ст. ст. 1130-1133 ЦК України, ОСОБА_4 не повідомляв іншого інвестора ОСОБА_5 про його намір вийти з проєкту, що впливає на його права та обов`язки згідно із договором №2 та такого не було залучено до участі в справі в якості третьої особи.

Окрім цього, згідно із наведеними вище умовами договору №2 (п.2.6), джерелом повернення інвестованих коштів, у випадку якщо інвестор виявить бажання вийти з такого, є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення діяльності проєкту.

Згідно із умовами договору, укладеного між сторонами, чистий дохід (прибуток) розраховується як різниця між валовим доходом (інкасаційна виручка проєкту) та документально підтвердженими витратами, пов`язаними з роботою проєкту (наприклад оренда приміщення, заробітна плата працівників, транспортні витрати, інші витрати, пов`язані з діяльністю Проєкту).

Як зазначив відповідач та його представник в судовому засіданні та заявах по суті, створений сторонами проєкт відповідно до укладених між ними договорів є збитковим, тобто відсутній чистий дохід (прибуток) від здійснення господарської діяльності, відтак не заперечив щодо виконання у майбутньому свого зобов`язання про повернення інвестованих коштів за рахунок чистого доходу (прибутку) від здійснення діяльності проєкту по мірі отримання. На підтвердження таких доводів, стороною відповідача надані управлінські (фінансові) звіти, видаткові накладні та інші документи, які підтверджують витрати проєкту.

Стороною позивача не спростовано такі доводи відповідача та не надано доказів, які б підтверджували отримання від діяльності проєкту чистого доходу (прибутку), який розраховується у відповідності до умов договору, та у зв`язку з чим виконавець мав можливість повернути інвестовані кошти відповідно до умов договору.

З наданих суду в порядку витребування доказів із Головного управління Державної податкової служби у Львівській області податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, який подається раз на квартал, які подавались ФОП ОСОБА_2 за 2022 та 2023 роки, неможливо встановити чистий дохід (прибуток) зазначеного проєкту. Окрім цього, сторона позивача не скористалась своїм право для з`явлення клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наведеними нормами процесуального права передбачено, що саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість усіх заявлених вимог, надати належні та допустимі докази на підтвердження підстав позову.

Окрім цього, стороною позивача в обґрунтування позовних вимог, в якості доказів, долучено листування у месенджері «Telegram» із відповідачем, яке, на його думку, підтверджує зазначені ним вище обставини.

Разом з тим, суд не приймає до уваги такі листування, як належні та допустимі докази, з огляду на таке.

Згідно положень ч.1 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

За правилами ч. ч. 2, 3, 4, 5 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність.

Частинами 2, 3 ст.116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч.7 ст.87 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Таким чином, оскільки заяву про забезпечення зазначених доказів стороною позивача не заявлено з підстав, наведених вище, відтак подані позивачем листування у месенджері «Telegram» із відповідачем є неналежними доказами у справі.

З огляду на наведене вище, оскільки договором, укладеним між сторонами, чітко передбачено, що джерелом повернення інвестованих коштів є виключно чистий дохід (прибуток) від здійснення дільності проєкту, а позивачем ОСОБА_4 не доведено наявність чистого доходу в сумі 654 772,20 грн, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судових витрат, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача понесених витрат позивача, пов`язаних із сплатою судового збору, оскільки відповідно до ст.141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, а в разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.11.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК