Справа № 509/4149/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про звільнення майна з під арешту,

учасники цивільного провадження:

позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мельник Н.Ю.

відповідач ОСОБА_2

відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Савін С.О., суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2023 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний позов до відповідачів. Предметом позову є об`єкти нерухомого майна, які перебувають на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач зазначив, що будучи власником нерухомого майна та будучи стороною виконавчого провадження, компетентні органи безпідставно наклали арешт на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер:

:02:005:2637, номер запису про обтяження 48986509,

:02:005:2646, номер запису про обтяження 48987752,

:02:005:2648, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2649, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2650, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2651, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2652, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2653, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2655, номер запису про обтяження 48987774

земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер:

:02:005:2634, номер запису про обтяження 48987800:02:005:2635, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2636, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2640, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2641, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2642, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2643, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2644, номер запису про обтяження 48986800:02:005:2645, номер запису про обтяження 48986624

(далі по тексту спірні земельні ділянки та (або) спірне нерухоме майно, а тому позивачка просить звільнити з-під арешту вищевказане нерухоме майно та скасувати заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження спірних земельних ділянок, які накладенні відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 12.12.2022 року.

В ході судового розгляду представник позивача фактично наполягає на своїх позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник копію позову та матеріали до нього отримали належним чином, відзив в порядку ст.178 КПК України до суду не направили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини, які встановлені судом.

25 жовтня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського райсуду міста Одеси з позовними вимогами майнового характеру про стягнення грошей в розмірі 90 000 дол. США, в подальшому судом було відкрито цивільне провадження № 947/32742/21.

19 серпня 2022 року Київським райсудом м. Одеси в рамках цивільного провадження за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошей був накладений арешт на спірне нерухоме майно.

В той же час 20 вересня 2022 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Овідіопольського райсуду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення грошей, в подальшому судом було відкрито цивільне провадження справа №509/3916/22. В рамках даної справи 12 грудня 2022 року Одеським апеляційним судом заява позивачки ОСОБА_3 про забезпечення позову була задоволена, та судом був накладений арешт на спірні земельні ділянки та заборона вчиняти певні дії щодо відчуження даних земельних ділянок. Постанова суду є чинною.

10 листопада 2022 року відповідно до рішення Київського райсуду міста Одеси, було прийнято рішення згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були задоволені та згідно судового рішення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підлягають стягненню грошові кошти по договору позики від 20.09.2021 року в розмірі 90 000 дол. США. Рішення суду є чинним.

16 січня 2023 року на підставі заяви позивача ОСОБА_1 та виконавчого листа № 947/32742/21 виданого Київським райсудом м.Одеса від 26.12.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Юрієм Сергійовичем було відкрито виконавче провадження №70762418, стягувачем по провадженню є ОСОБА_1 , боржником Абу Собех Ібрагім Валід Ібрагім, код .

03 липня 2023 року на підставі постанови приватного виконавця Щербакова Ю.С. передані спірні земельні ділянки позивачу (стягувачу) ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу.

Позивач просить суд звільнити майно з-під арешту, так як вважає, що він є належним власником спірного нерухомого майна, на підставі Акту приватного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03 липня 2023 року та Постанови про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу від 03 липня 2023 року.

Дані дії приватний виконавець здійснював на підставі ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», яка регулює порядок звернення стягнення …. на інше майно боржника.

Даний порядок складається з різних етапів виконавчого провадження, а саме:

- арешти майна;

- вилучення (опису) майна;

- проведення примусової реалізації майна (підготовка до проведення торгів).

Відповідно до ст.48 ч.6 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до законодавства щодо примусового виконання рішень поняття володіння майном не має чіткої визначеності.

Приватний виконавець впевнившись в тому, що на спірне нерухоме майно є обмеження з інших підстав, помилково направив матеріали на реалізацію арештованого майна в порядку ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, під час судового розгляду було встановлено, що на спірне нерухоме майно був накладений арешт в рамках виконавчого провадження №70602388, яке було відкрито на підставі заяви стягувача ОСОБА_5 та виконавчого листа №947/31565/21 виданого 20.12.2022 року Київським райсудом м. Одеси.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов`язок суду з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3 , з урахуванням предмету позову та обставин, які встановлені судом, тобто наявність інших обмежень на спірні земельні ділянки, а тому суд вважає, що ОСОБА_2 це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві, крім того позивач звернувся з позовом не до всіх осіб, які порушують його права та інтереси.

Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст.13 ЦПК України в рамках своїх позовних вимогах, належним чином відповідно до ст. 263 ЦПК України не зміг обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити.

Судові витрати

Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу (1073.00 грн., 18 251.20 грн.,1233.00 грн., суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258, 263-265,266 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звільнення майна з під арешту відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.