Справа №2-961/10
Провадження № 6/591/125/24
У Х В А Л А

31 травня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого у справі №2-961/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі філії Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

17.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виданого у даній справі виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначив, що до ОСОБА_4 перейшло право вимоги за кредитним договором, який був предметом позову у даній справі. Заборгованість за кредитним договором врегульована з боржниками. Враховуючи, що обов`язок боржника відсутній, відповідно до ст. 432 ЦПК України наявні підстави для визнання виданих у даній справі виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з?явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Від представника відповідачів надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Стчгувач ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи без її участі у якій повідомляє про відсутність у неї заперечень проти задоволення заяви. Враховуючи положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.05.2010 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість у розмірі 1 195 969,42 грн. за договором кредиту. Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 1, а.с. 102). За цим судовим рішенням стягнута заборгованість за кредитним договором №10/2008/ від 24.09.2008.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 17.08.2022 замінено стягувача ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 31).

01.05.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про врегулювання заборгованості за кредитним договором №10/2008/ від 24.09.2008, за умовами якого сторони домовились врегулювати заборгованість за кредитним договором шляхом оплати боржником частини заборгованості у розмірі 180 000 грн. (а.с. 66, т 2).

Відповідно до листа від 03.05.2024 ОСОБА_1 повідомляє про сплату ОСОБА_4 коштів в сумі 180000 грн., а ОСОБА_4 повідомляє про відсутність у неї претензій до ОСОБА_1 за кредитним договором №10/2008/ від 24.09.2008 (а.с. 68 т. 2).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України,статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а, отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно з вимогами частини другої статті 432 ЦПК України згідно з якими суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник як на підставу для задоволення заяви посилався на те, що боржником добровільно виконано рішення суду, та у кредитора на час звернення до суду із цією заявою відсутні майнові претензії до боржника за укладеним кредитним договором №10/2008/ від 24.09.2008.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України, на яку посилались заявники у даній справі.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі ж правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №750/9956/17.

З матеріалів справи вбачається, що за судовим рішенням з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнута заборгованість за кредитним договором №10/2008/ від 24.09.2008. Зазначене рішення перебуває на виконанні у Обухівському ВДВС в Обухівському районі Київської області у частині стягнення боргу з ОСОБА_1 . За повідомленням державного виконавця підстави для закінчення, завершення чи зупинення виконавчого провадження станом на 27.05.2024 відсутні.

Звертаючись до суду із заявою, боржник, як на підставу для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, вказував на відсутність у кредитора претензій до боржників, у зв`язку з повним виконанням зобов`язання.

Проте, суд зазначає, що підставою для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню є добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. Судом встановлено, що виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні та в межах виконавчих проваджень державним виконавцем здійснені заходи направлені на примусове виконання рішення суду на користь стягувача через відділ ДВС. В межах виконавчих проваджень були перераховані кошти на часткове погашення заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Суд зазначає, що ініціювання боржниками заяви щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню направлені на уникнення сплати ними виконавчого збору, в тому числі за коштами перерахованими в рамках виконавчого провадження попереднім стягувачам, на виконання судового рішення.

З огляду на те, що рішення суду, на примусове виконання якого видані виконавчі листи, є чинним, а часткове погашення заборгованості за судовим рішенням здійснено в межах виконавчих проваджень, суд не вбачає підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого у справі №2-961/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в особі філії Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Повний текст ухвали виготовлено 31.05.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко