Справа № 349/1601/24
Провадження № 2/349/545/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 листопада 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Денис Т.Д., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивачка з 30 листопада 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є неповнолітніми.

Підставою для розірвання шлюбу зазначає те, що у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, в зв`язку з чим з 2023 року припинили шлюбні відносини.

З огляду на наведене вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище ОСОБА_5 , а неповнолітніх дітейзалишити проживати з нею.

07 жовтня 2024 року судом зареєстровано заяву відповідача ОСОБА_2 про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області 04 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін в судове засідання.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської від 15 жовтня 2024 року визнано потрібним, щоб позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 дали особисті пояснення.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. В доповнення до обставин викладених у позовній заяві зазначила, що з відповідачем спільно не проживають з середини 2023 року, миритись не бажає, просить шлюб розірвати, а судові витрати покласти на неї.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, миритися не бажає , крім того не заперечував , щоб малолітні діти проживали з матір`ю.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

30 листопада 2009 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено актовий запис за №77. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_5 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане 30 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 07 березня 2014 року виконавчим комітетом Дем`янівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 18 вересня 2017 року виконавчим комітетом Дем`янівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з частиною третьою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу.

У частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними, як подружжям припинені, спільно не проживають з середини 2023 року, відповідач визнав позов і це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки в позовній заяві зазначено, що позивачка бажає зберегти прізвище, набуте в шлюбі, суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище ОСОБА_5 .

Щодо залишення проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із матір`ю ОСОБА_1 то суд зазначає таке.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

За змістом частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо проживання дітей разом із позивачкою ОСОБА_1 , тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно залишити проживати разом з матір`ю.

Керуючись ст.ст. 206, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 30 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №77.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_5 .

Залишити малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя Р.Г. Могила

Повний текст рішення складено 04 листопада 2024 року.