Провадження №2/523/4593/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"26" вересня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Іванова Ю.Ю. діючи на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про захист прав споживачів, у якому просить:

зобов`язати відповідача відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 до стану в якому він перебував перед виконанням платіжних операцій 05.11.2023р.;

стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що невідомими особами з рахунку позивачки без її відома та згоди були переведені грошові кошти, що складали суму кредитного ліміту, про що остання повідомила відповідача. Після отримання відповідного повідомлення про здійснення неакцептованих платіжних операцій відповідач за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок позивача не повернув, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість, на яку відповідач розпочав та продовжує нараховувати відсотки, що є порушенням прав позивача. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 21.06.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.09.2024р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи по суті.

Позивач в призначене судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

АТ «Акцент-Банк» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином через «Електронний суд».

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідив матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 28 серпня 2021 року позивач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "АКЦЕНТ-БАНК" та заяву про відкриття поточного рахунку, за якою позивачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . Банк оформив та видав позивачці платіжну карту "Зелена" № НОМЕР_2 з кредитним лімітом у розмірі 6 758, 00 грн., що був використаний позивачем.

З метою доступу до банківських послуг, позивачем на власний мобільний телефон був завантажений мобільний додаток ABank24, доступ до якого забезпечувався за допомогою її номеру телефонного оператора «Lifecell»: НОМЕР_3 , останній мобільний пристрій позивача на якому був встановлений додаток банку - Apple iPhone 14 Pro Max.

Згідно з випискою про рух коштів по вказаному рахунку від 28.08.2021 року кредит у розмірі 6 758 грн. був позивачем повністю погашений 27.10.2021 р., з цього часу заборгованості перед відповідачем не було, залишок грошових коштів по кредитній карті складав 14 111 грн. 00 коп., з яких 14 000 грн. невикористаний кредитний ліміт та 111 грн. - власні кошти. Після погашення вказаного кредиту позивачка кредитною карткою та грошовими коштами, що складали кредитний ліміт не користувалась, за отриманням будь-яких банківських послуг за вказаним рахунком до відповідача не зверталась, будь-які платіжні доручення Банку ні у паперовому вигляді, ні у електронному з використанням електронної системи ABank24, та будь-якої іншої клієнтської системи банку не складала та не скеровувала, пін-коду та іншої особової та конфіденційної банківської інформації стосовно зазначеної кредитної картки нікому не передавала, картку та мобільний пристрій не втрачала.

Вночі, з 01:11 по 01:58, 5 листопада 2023 року з рахунку позича № НОМЕР_1 без її відома та згоди невідомими особами було здійснено 274 транзакції (кожна на суму 45 грн.) за якими на користь невідомої особи перераховоно кошти на загальну суму 12 330 грн. З кожної транзакції банком було утримано комісію, загальний розмір якої склав 488 грн. 76 коп. Так, в позивача утворилась заборгованість за кредитним лімітом в розмірі 12 818 грн.

За твердженням позивачки, жодних смс-повідомлень про проведенні транзакції за прив`язаним до мобільного додатку А24 номером телефону, позивач не отримувала та дізналась про несанкціоноване списання коштів тільки 28 грудня 2023 р. отримавши з бізнес аккаунту відповідача у месенджері Viber пуш-повідомлення з нагадуванням про необхідність сплатити плановий платіж за карткою.

В той же день, 28.12.2023 р. позивач зателефонувала в технічну підтримку Банку та повідомила про те, що вказані операції не здійснювала та кредитною карткою не користувалась з 2021 р. Відповідне звернення зареєстровано Банком за №231228WEBC103019TAEB, що підтверджується відповіддю Банку від 16.05.2024 № 20.1.0.0.0/7-20240515/0453 на адвокатський запит №14/05 від 14.05.2024 р.

Отримане банком повідомлення позивача про здійснення неакцептованих платіжних операцій було залишено банком без уваги, про результати перевірки відповідного повідомлення позивач не була повідомлена, а сума неакцептованих платіжних операцій на рахунок позивача не повернена, відповідач розпочав та продовжує нараховувати відсотки на прострочену заборгованість за неакцептованими платіжними операціями. Так, відповідно до виписки по картці № HJOS-TLVS-5BAT-G43G від 04.06.2024 р. з 01.01.2024 року відповідач почав списувати з рахунку відсотки за використання кредитного ліміту, а саме:

-01.01.2024 р. - списано 809,67 грн.;

-01.02.2024 р. - списано 439, 15 грн.;

-01.03.2024 р. - списано 410,81 грн.;

-01.04.2024 р. - списано 439, 15 грн.;

-01.05.2024 р. - списано 424,97 грн.;

-01.06.2024 р. - списано 439, 15 грн.;

Станом на 04.06.2024 р. за банківським рахунком картки "Зелена" № НОМЕР_2 відповідач нарахував заборгованість у розмірі 15 713 грн. 17 коп., з яких 3005 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитом та 12707 грн. 76 коп. - поточна заборгованість за кредитом.

29.12.2023 р. позивач подала заяву про вчинення кримінального правопорушення до Слідчого відділення відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області за фактом викрадення невідомою особою грошових коштів з карти АТ «А-Банк» в розмірір 12 710 грн. На підставі вказаної заяви 30.12.2023 р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001840 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

22.03.2024 р. електронним листом позивач повторно звернулась до Банку з приводу безпідставно нарахованої заборгованості за операціями, які вона не здійснювала та не підтверджувала. Електронним листом від 22.03.2024 р. відповідач повідомив позивача, про те що операції, що здійснюються з використанням Платіжної картки, з введенням відповідного ПІН-коду або з введенням коду, наданого Банком в рамках технології 3DSecure, або операції, що здійснюються з використанням платіжної картки без введення ПІН-коду, або з використанням реквізитів платіжної картки, або з використанням аутентифікаційних даних, у тому числі в Мобільному додатку, - визнаються підтвердженими Клієнтом та ініційованими ним власноруч. Визнання заборгованості недійсною можливе за рішенням суду після проведення розслідування, до того часу на заборгованість нараховуються відсотки, передбачені тарифікацією Угоди.

З наведеної відповіді банку не вбачається, що останнім було проведено перевірку повідомлення позивача про здійснення неакцептованих фінансових операцій, а викладене формулювання містить шаблонні фрази, що стосуються різних порядків використання платіжної картки та проведення операцій.

З відповіді Банку від 16.05.2024 № 20.1.0.0.0/7-20240515/0453 на адвокатський запит №14/05 від 14.05.2024 р. вбачається, що доступ до рахунку позивача 05.11.2023 був здійснений шляхом авторизації у мобільному додатку банку А24 1:10:45 з номера НОМЕР_3 з пристрою Pixel 4|Google з введенням pin-коду з IP-адреси: НОМЕР_4 ., після авторизації була здійснена зміна паролю.

Між тим, позивач стверджує, що вона є власником та користувачем пристрою Apple iPhone 14 Pro Max, саме на якому завантажений мобільний додаток Банку А24, а пристрій (Pixel 4|Google), з якого за інформацією банку була здійснена несанкціонована авторизація у мобільному додатку А24, 05.11.2023 р., внаслідок якої здійснено неакцептовані позивачем платіжні операції, є стороннім пристроєм та належить невідомій особі.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Підпунктом 6 п. 19 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що емітент зобов`язаний повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 20 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) користувач зобов`язаний зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права, не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

За приписами частини 4 та 5 статті 87 Закону України «Про платіжні послуги» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або не акцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку.

Зазначений у цій частині строк не застосовується, якщо надавач платіжних послуг не дотримався свого обов`язку щодо інформування платника про виконані платіжні операції згідно з вимогами цього Закону.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Частиною 3 ст. 32 Закону «Про платіжні послуги» передбачено, що надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян.

Відповідно до частини 12 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (пункти 146, 147 Положення НБ України №164 від 29.07.2022 року Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів).

Аналіз вказаних положень актів цивільного законодавства дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.

Банк зобов`язаний інформувати користувача про всі операції з використанням платіжного засобу, а платник зобов`язаний повідомляти банк про всі оспорюванні ним операції, здійснені з використанням електронного платіжного засобу.

Крім того, у випадку повідомлення користувачем банку про платіжні операції, які він не використовував, банк зобов`язаний вжити заходів щодо збереження залишку коштів користувача та провести ретельне розслідування таких фактів і повідомити користувача про його наслідки.

При цьому на платника покладається відповідальність за здійснення несанкціонованих ним платежів за умови доведеності, що його дії чи бездіяльність призвели до втрати або незаконного використання платіжного засобу чи інформації, які дають можливість ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання оспорюваної операції, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Повертаючись до обставин цієї справи слід зазначити, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт неповідомлення відповідачем позивача про здійснення спірних фінансових операцій, доступ до облікового запису позивача у застосунку А24 був здійснений із стороннього пристрою, який належить невідомій особі, повідомлення позивача про неакцептовані операції залишено відповідачем без уваги, інформація про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомлення позивача в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) відповідачем не здійснювалось, сума неакцептованих платіжнтх операцій на рахунок позивача не повернута, відповідачем не доводились та не надавались докази того, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню фінансового номера, ПІН-коду або іншої інформації, яка б дала змогу ініціювати платіжні операції.

Наведене свідчить, що доступ до рахунку позивача та списання коштів, що складають суму кредитного ліміту було здійснено поза її волєю сторонніми особами, що свідчить про відсутність підстав для покладення на позивача кредитних зобов`язань у розмірі суми неакцептованих нею платіжних операцій. Відповідач, в свою чергу, не здійснив жодних дій для розгляду повідомлення позивача та відновлення його прав, відповідно до встановлених вимог законодавства, а продовжив нараховувати на суму кредитної заборгованності відсотки.

Враховуючи те, що неакцептовані перекази за рахунок кредитного ліміту позивачки порушують її права, оскільки покладають на неї фінансові обтяження по зобов`язаннях, за які вона не має нести відповідальності, вимоги про зобов`язання відповідача відновити залишок заборгованості по кредитному картковому рахунку позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вирішуючи позов в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, суд виходить з наступного.

Так, згідно частини 1,2 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.

Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

За приписами частини 12 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги», у разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний сплатити платнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника.

Період з дня списання відповідачем коштів з рахунку ОСОБА_1 по день зазначений у позовній заяві становить 306 днів, а саме з 05.11.2023 по 05.09.2024). Сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за приписами частини 12 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» становить 2 944,34 грн. у тому числі:

432,39 грн. за період з 05.11.2023 по 14.12.2023 (12 330,00 x (2 x 16,00 : 365) x 40 днів (прострочення) /100

172,28 грн. за період з 15.12.2023 по 31.12.2023 (12 330,00 x (2 x 15,00 : 365) x 17 днів (прострочення)/100

747,89 грн. за період з 01.01.2024 по 14.03.2024 (12 330,00 x (2 x 15,00 : 366 ) x 74 днів (прострочення)/100

410,33 грн. за період з 15.03.2024 по 25.04.2024 (12 330,00 x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення)/ 100

445,70 грн. за період 26.04.2024 по 13.06.2024 (12 330,00 x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення)/100

735,76 грн. за період з 14.06.2024 по 05.09.2024 (12 330,00 x (2 x 13,00 : 366 ) x 84 днів (прострочення)/100.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20грн., як за позовні вимоги немайнового характеру та 1211,20грн., як за позовні вимоги майнового характеру, а всього 2422,40грн.

Представник позивача адвокат Іванова Ю.Ю. просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подала договір про надання професійної правничої допомоги від 01.04.2024 року № 01/04 (адвокатский гонорар, по даному договору становить 10000,00грн.); акт виконаних робіт по договору «Про надання професійної правничої допомоги» № б/н від 06.09.2024, платіжну інструкцію від 06.09.2024 р. про перерахування позивачем адвокату Івановій Ю.Ю. коштів на загальну суму 10 000 грн. за договором про надання правової допомоги № 01/04 від 01.04.2024 р.

В акті виконаних робіт по договору «Про надання професійної правничої допомоги» № б/н від 06.09.2024 р., представник позивача надала опис наданих послуг (усна консультація, перевірка наявних для підготовки позовної заяви документів, направлення запитів; складання та подання позовної заяви).

Наведені докази підтверджують факт понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 10 000 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідач не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги, які понесені позивачем, не навів переконливих аргументів на підтвердження неспівмірності витрат позивачки на оплату послуг адвоката із складністю справи, часом, необхідним адвокату на виконання наданих послуг та обсягом виконаних ним (послуг), розумності таких витрат та їх необхідності для захисту порушеного права, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення їх розміру або прийняття рішення про відмову у їх стягненні у повному обсязі.

За таких обставин, понесені позивачем у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 137,141, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги адвоката Іванової Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» відновити залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» ОСОБА_1 до стану, в якому він перебував перед виконанням платіжних операцій 5 листопада 2023 року, тобто станом на 23:59 год 4 листопада 2023 року.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_1 пеню в сумі 2 944,34грн.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» на користь держави 2422,20грн. судового збору.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» (адреса: вул. Батумська, 11, м. Днiпро, 49074, Україна, МФО 307770, ) на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 10 000,00грн.

Відомості про учасниікв справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: кв. АДРЕСА_1

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК», адреса: вул. Батумська, 11, м. Днiпро, 49074, Україна, МФО 307770,

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26 вересня 2024 р.

Суддя