печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., при секретарі Ємець Д.О., розглянувши клопотання представника відповідача Міністерства юстиції України - Євглевської Олександра Володимирівни про залишення без руху в рамках розгляду цивільної справи №761/18285/24 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, представник відповідача: Міністерство юстиції України, Держави Російська Федерація, представник відповідача Посольство держави Російська Федерація в Польщі про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява за підсудністю з Шевченківського районного суду м. Києва, яку передано судді Ільєвій Т.Г. 15.07.2024, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

17.09.2024 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В рамках розгляду справи представником відповідача Міністерства юстиції України - Євглевською Олександрою Володимирівною було подано клопотання про залишення без руху позовної заяви, в обґрунтування якого зазначеного, що підстави заявлених позивачем позовних вимог до держави Російська Федерація в частині стягнення моральної шкоди не відповідають пункту 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому такі вимоги підлягають оплаті судовим збором на загальних підставах.

Учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Таким чином, суд дослідивши позовну заяву та клопотання представника відповідача, прийшов до висновку про розгляд даного питання без учасників справи, з метою належного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пільги щодо сплати судового збору визначені статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 22 частини першої вказаної статті від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Так, вбачається, що в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, позивачем вказано, що моральна шкода завдана порушенням її права на мир, внаслідок чого позивач зазнала душевних страждань і приниження, перенесла неодноразові стреси і побоювання за свою безпеку та безпеку своїх батьків, близьких і рідних, були порушені її нормальні життєві зв`язки та погіршилися відносини з оточуючими людьми. Війна накопичує у позивача системний стрес. Споглядання розрушених ракетними ударами будівель, приносить позивачеві додаткового дискомфорт, в тому числі і часткову втрату віри в людяність загарбників.

З врахуванням зазначеного, підстави заявлених позивачем позовних вимог до держави Російська Федерація в частині стягнення моральної шкоди не передбачені пункті 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за завялену майнову вимогу до Російської Федерації, у відповідності пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»..

Відтак, позивачу слід надати оригінал квитанції про сплату судового збору або сплатити суму судового збору за реквізитами зазначеними на сайті Печерського районного суду м. Києва або ж надати підтвердження, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Відтак, оскільки провадження у даній справі відкрито та перебуває на розгляді, то буде доцільним визначити строк для виконання даної ухвали до наступного судового засідання, яке призначенона 04.12.2024 о 09-30 год.

В разі невиконання відповідно до цієї ухвали вимог ст. 177 ЦПК України, позовна заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, ст.185, ст.ст.258-259, 260-261, ст.ст.353 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, представник відповідача: Міністерство юстиції України, Держави Російська Федерація, представник відповідача Посольство держави Російська Федерація в Польщі про стягнення моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків до 04.12.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА