Справа № 466/3633/24 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/1978/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Львів

Справа № 466/3633/24

Провадження № 22ц/811/1978/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова, постановлену у м.Львові 14 червня 2024 року у складі судді Глинської Д.Б. у справі за заявою ОСОБА_1 , про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/3633/24 від 3 квітня 2024 року про стягнення аліментів,-

встановив:

7 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/3633/24 від 3 квітня 2024 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей. В обґрунтування заяви посилається на те, що 3 квітня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом постановлено стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 2 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що при винесенні судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких суд би прийняв інше рішення. Вказує, що він (заявник) є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 . Під час проходження служби у Збройних силах України він неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні. 10 квітня 2024 року військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 йому було проведено черговий медичний огляд та встановлено захворювання, пов`язані з проходженням військової служби. За результатами медичного огляду його ( ОСОБА_1 ) визнано обмежено придатним до військової служби. Також в довідці зазначено, що йому протипоказана служба в Десантно-штурмових військах, спецспорудах та в плавучому складі, однак його визначено придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатаx, навчальних закладах. У зв`язку із погіршенням здоров`я, 16 квітня 2024 року командиром в/ч НОМЕР_1 його ( ОСОБА_1 ) знову було направлено на стаціонарне лікування у неврологічне відділення. Крім того, у зв`язку із його систематичним лікуванням та перебуванням у стаціонарі у нього виникла заборгованість за кредитними договорами. Просить задовольнити заяву.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування судового наказу у справі №466/3633/24 від 3 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей відмовлено.

Ухвалу суду 21 червня 2024 року оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати. Зазначає, що до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ним (заявником) долучено медичні документи, які підтверджують його хвороби, також довідки, які підтверджують наявні у нього заборгованісті за кредитними договорами. Посилається на те, що у зв`язку із систематичним лікуванням (ще починаючи з 21 лютого 2022 року) та перебуванням на стаціонарному лікуванні, у нього виникла заборгованість за кредитними договорами. Вказує, щокредити були отримані ним 9 жовтня 2023 року та 15 грудня 2023 року - ще до того часу, коли стягувач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто дана інформація раніше не була і не могла бути відома ОСОБА_2 . Стверджує, що на даний час він продовжує лікування. Вказане підтверджується копіями виписок із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого. Вважає, що викладені ним обставини належать до нововиявлених, оскільки судом першої інстанції при винесенні судового наказу (враховуючи особливий порядок розгляду таких заяв) вказані вище обставини не досліджувались, а також те, що зазначені обставини є істотними для розгляду справи, такі не були відомі особі, що зверталась із заявою про видачу судового наказу.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що 3 квітня 2024 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ № 466/3633/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Постановлено стягнення аліментів проводити з моменту подання заяви 2 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей.

Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК України.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з такого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

При цьому, обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Згідно із ч. 8 ст. 170 ЦПК України разі видачі судового наказу відповідно до ч.ч.4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V, цього Кодексу.

Встановлено, що судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

Встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилався на той факт, що він є військовослужбовцем, має ряд захворювань, які виникли у зв`язку з проходженням військової служби, у зв`язку з чим він визнаний обмежено придатним та має заборгованість за кредитними договорами, які він вимушений був укладати у зв`язку із лікуванням. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 надав копії військового квитка; направлення з військової частини на стаціонарне лікування від 16 квітня 2024 року; довідку, яка видана військово - лікарською комісією 10 квітня 2024 року; виписки із медичних карт; довідку про розмір заборгованості за кредитним договором від 22 квітня 2024 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 3 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Обставини, на які посилається боржник у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від з квітня 2024 року, не є нововиявленими в контексті ст. 423 ЦПК України, оскільки виникли після видачі судового наказу.

Аліменти на дитину є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до вказаних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо), в межах розгляду якої доводитиме не співмірність розміру стягнутих з нього аліментів з витратами, які ОСОБА_2 несе на утримання малолітніх дітей.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування оскаржуваної ухвали не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2024 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Судове рішення набрало законної сили 17 жовтня 2024 р.

Помічник судді М.Б. Борачок

Дата засвідчення копії 22 жовтня 2024 р.