Справа № 505/3517/24
№ 2-о/505/209/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Подільськ

11 вересня 2024 року м.Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючої судді Ващук О.В., за участю секретаря судових засідань Негрескул Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Подільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про видачу обмежувального припису,

встановив:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

Заява обґрунтована тим, що вона та її співмешканець ОСОБА_2 тривалий час проживають разом однією сім`єю в цивільному шлюбі у будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний будинок вона отримала у спадок після смерті матері. Починаючи з лютого 2024 року їхні стосунки погіршилися, співмешканець ОСОБА_2 , у зв`язку з систематичним вживанням алкоголю почав поводиться з нею агресивно, висловлюватися нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, у зв`язку з чим неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. З огляду на зазначене заявниця вважає себе такою, що постраждала від домашнього насильства, тому потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 ; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; введення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Крім того, заявниця просить направити ОСОБА_2 до Подільської міської ради для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на три місяці.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вказала що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд видати обмежувальний припис.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до заяву в якій просив проводити розгляду справи за його відсутності.

Представник Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Новіков В.В. надав до суду заяву, в якій він просив розглядати заяву про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 у його відсутності, заявлені вимоги ОСОБА_1 просив суд задовольнити.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозапусувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у цивільному шлюбі та проживають разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_1 у будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Починаючи з лютого 2024 року ОСОБА_2 неодноразово вчиняв стосовно ОСОБА_1 насилля психологічного характеру, що підтверджується матеріалами справи, а саме копіями термінового забороненого припису стосовно кривдника серії: АА №423656 від 05 лютого 2024 року; АА №230302 від 10 червня 2024 року; АА №468424 від 12 серпня 2024 року; АА №458428 від 28 серпня 2024 року. А також копією постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 квітня 2024 року (справа 505/902/24; №3/505/952/2024), відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та копією постанови Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 серпня 2024 року (справа № 505/2772/24; 3/505/2033/2024), відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП .

Згідно доданої до заяви характеристики від 05 вересня 2024 року № 20-25/662, виданої на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній не зареєстрований, але проживає у будинку співмешканки ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . За період проживання на території Куяльницької сільської ради проявив себе із задовільної сторони, сусіди на нього не скаржилися, громадський порядок не порушував. В побуті вчиняє домашнє насильство по відношенню своєї співмешканки. Станом на час складення характеристики ОСОБА_2 не працює, вживає спиртні напої, у зв`язку з чим і виникають сварки.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Основним правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно із пунктом 3 частини першої статті 1 якого домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини першої статті 1 зазначеного вище Закону).

До спеціальних заходів протидії домашньому насильству належать такі: терміновий заборонний припис стосовно кривдника, обмежувальний припис стосовно кривдника (пункти 1, 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

При вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц, від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20, від 17 листопада 2021 року у справі № 755/937/21.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

За змістом ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України).

Враховуючи викладене, зважаючи на тривалість та системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , суд вважає, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, вчиняє агресивні дії по відношенню до заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, підтвердженням цього є те, що стосовно ОСОБА_2 неодноразово встановлювалися термінові заборонні приписи, а тому доводи заявниці про ризик продовження кривдником таких дій по відношенню до неї, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.

Разом з тим, у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині вимог про направлення ОСОБА_2 до Подільської міської ради для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на три місяці, слід відмовити, оскільки ці питання вирішуються в порядку ст.39-1 КУпАП під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане із вчиненням домашнього насильства.

Керуючись ст.ст.263-265, 293, 294, 350-4, 350-5 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 :

- перебувати за місцем проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 ;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- ввести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ващук