Справа № 539/4166/24
Провадження № 2-н/539/1239/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2024 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 1610,94 грн., та витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Згідно п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, платіжне доручення повинно бути засвідчено підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, що за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу долучено копію платіжної інструкції №3452 від 11.09.2024 про сплату судового збору в розмірі 302,80 грн.

Згідно акту від 27.09.2024, складеного працівниками апарату суду, на адресу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу (справа №539/4166/24), до якої долучена платіжна інструкція про оплату судового збору використана раніше у справі №539/3920/24, яка на даний час знаходиться на розгляді у Лубенському міськрайонному суді Полтавської області. Оригінал платіжної інструкції №3452 від 11.09.2024.

Тобто судовий збір вже зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України по іншій справі.

За таких обставин, платіжна інструкція №3452 від 11.09.2024 про сплату судового збору у розмірі 302,80 грн. не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 163, 165, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Л. Овчаренко