У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача адвоката Черниша Є.А., відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Чабаненка В.О.,розглянувши заяву про самовідвід судді Гришка О.Я. у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В провадженні Оржицького районного суду Полтавської області (головуючий суддя Гришко О.Я.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди.

Головуючий суддя Гришко О.Я. заявив самовідвід у даній справі. Заява мотивована тим, що як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 та з пояснень представника позивача від 19.02.2024 однією з підстав позову в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів моральної шкоди є неправомірні, на думку позивача, дії відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_3 , які відбулися 16.06.2023 з приводу спору щодо меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 . Представник позивача 19.02.2024 підтвердив, що вказані обставини стали підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

В той же час суддя Оржицького районного суду Полтавської області Гришко О.Я. приймав участь у розгляді справи № 543/632/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП (в протоколі про адміністративне правопорушення зазначалося, що ОСОБА_1 16.06.2023 в АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_3 та погрожував фізичною розправою). Зокрема, суддею Гришком О.Я. було ухвалено постанову від 06.07.2023, робилися певні висновки щодо доказів у справі.

Отже, судді Гришку О.Я. вже стали відомі певні факти та обставини у справі, щодо певних доказів у справі були зроблені висновки, суддя Гришко О.Я. вже брав участь у процесі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що унеможливлює участь цього судді у розгляді позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з приводу діянь ОСОБА_1 , про які йдеться як про діяння, які мали місце 16.06.2023, що фактично є притягненням останнього до цивільно-правової відповідальності за діяння, які, як зазначено у позовній заяві, мали місце 16.06.2023.

У інакшому випадку у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаної справи, і це, крім іншого, може призвести до зниження рівня довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

У зв`язку з цим суддя заявив собі самовідвід у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди(справа 543/627/23, номер провадження 2/543/54/24).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 9 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» № 86).

Суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви судді Гришка О.Я. про самовідвід у даній цивільній справі, оскільки у інакшому разі у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаної справи, і це, крім іншого, може призвести до зниження рівня довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Гришка О.Я. - задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування моральної шкоди (справа 543/627/23, номер провадження 2/543/54/24) передати до канцелярії Оржицького районного суду Полтавської області для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя