Провадження № 2-о/752/782/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2024 року Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 терміном на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження щодо останнього. Встановити факт вчинення економічного, психологічного та домашнього насилля ОСОБА_2 над ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до ч. 2. ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Таким чином, до заяв в порядку окремого провадження, також застосовуються загальні правила, визначені положеннями ЦПК України, в тому числі вимоги щодо їх форми та змісту, які передбачені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а також наслідки недотримання таких вимог.

Порядок розгляду справ про видачу обмежувального припису визначений главою 13 Розділу IV ЦПК України.

У відповідності до ст. 350-1 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає зареєстроване місце свого проживання: АДРЕСА_1 , та просить суд видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за згаданою адресою.

Разом з тим, відповідно до наданої заявником копії паспорту вбачається, що він містить лише перші дві сторінки та не містить копії сторінки про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

Посилання представника заявника у заяві на те, що кв. АДРЕСА_2 перебуває у власності заінтересованої особи, та висновок сторони заявника що квартира є спільною сумісною власністю, не є належним та допустимим доказом проживання для визначення підсудності.

Отже, заявник не надає суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її проживання саме за вказаною в заяві адресою, що, в свою чергу позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи та відкрити провадження.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тобто, в розумінні зазначеної статті, ухвалення судового рішення, з порушенням правил підсудності є безумовною підставою для його скасування.

Зважаючи на зазначені недоліки заяви, суд приходить до висновку, що її необхідно залишити без руху, а заявнику надати строк для їх усунення.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

За результатами вивчення заяви суддя дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог.

На виконання ухвали суду, заявнику необхідно надати суду докази її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків не більше двох днів з дня отримання заявницею ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк