Справа № 446/1309/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 до Жовтанецької сільської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали до суду позовну заяву до Жовтанецької сільської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.07.2024 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, але подали заяву в якій просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Представник Жовтанецької сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідовляв.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З витягу погосподарської книги Жовтанецької сільської ради за 1991-1995 роки № 128/02- 08 виданого 30.04.2024, що ОСОБА_5 , 1931 р.н. та його дружина ОСОБА_6 , 1933 р.н. проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке 08.08.1959 виданого Жовтенцькою сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_7 . У даному свідоцтві його батьками зазначені: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 .

Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перебувають у родинних відносинах першого ступеня споріднення як «батьки-син».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке 14.05.1983, яке видане Старояричівською сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклали шлюб, в результаті якого ОСОБА_1 змінила своє дівоче прізвище на « ОСОБА_1 ».

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_2 . У даному свідоцтві його батьками зазначені: батько - ОСОБА_7 ; мати ОСОБА_1 .

Також, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Жовтанецькою сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_4 . У даному свідоцтві її батьками зазначені: батько - ОСОБА_7 ; мати ОСОБА_1 .

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , яке 17.11.2008 року видане Жовтанецькою сільською радою, актовий запис № 25 вбачається, що ОСОБА_4 17.11.2008 року уклала шлюб з ОСОБА_10 , в результаті чого змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_4 ».

Окрім того, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_15 , яке видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 . У даному свідоцтві його батьками зазначені: батько - ОСОБА_7 ; мати ОСОБА_1 .

Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що ОСОБА_7 за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у родинних відносинах першого ступеня споріднення.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке 17.10.1988 року видане на підставі рішення Кам`янка-Бузької районної Ради народних депутатів № 181 від 21.07.1988 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільних господарств «колгоспний двір», головою якого є ОСОБА_5 . Дане будинковолодіння 17.10.1988 року зареєстроване Червоноградським МБТІ на праві власності за «колгоспним двором» головою якого є ОСОБА_5 у реєстровій книзі під № 589.

Як видно з витягу № 128/02-08 від 30.04.2024 року, виданого Жовтанецькою сільською радою вбачається, що згідно запису погосподарської книги на 1991-1995 роки, в АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_7 рахувалось домогосподарство, яке відноситься до майна колгоспного двору, у якому проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1931 р.н. - голова двору; ОСОБА_6 , 1933 р.н. - дружина ОСОБА_7 , 1959 р.н. - син; ОСОБА_1 , 1959 р.н. - невістка; ОСОБА_2 , 1982 р.н. - онук; ОСОБА_4 , 1984 р.н. - онука; ОСОБА_4 ,1987 р.н. - онука;

Таким чином, відповідно до вимог законодавства, яким встановлювалось правоволодіння «колгоспним двором» вищезазначений житловий будинок належить у рівних частинах (по 1/7 частці) наступним особам: ОСОБА_5 - голові двору, та членам двору: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_4 на праві спільної місної власності.

Проте у позивачів відсутнє речове право на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування спірного житлового будинку, оскільки земельна ділянка нікому з них у приватну власність не передавалась, що підтверджується довідкою відповідача № 130/02-08 від 01.05.2024.

Також, з довідки № 3190 від 11.06.2024 року виданої Червоноградським МБТІ вбачається, що будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Жовтанецької сільської ради 17.10.1988 року на підставі рішення Кам`янка-Бузької районної Ради народних депутатів № 181 від 21.07.1988 року та записано 10.10.1988 року в реєстрову книгу за №589.

Таким чином, з вищезазначених доказів випливає, що розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводивсь. Також, не поводилась державна реєстрація прав власності даних часток за вищезазначеними особами у Дезжавному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім того, органом місцевого самоврядування не видавався документ про передачу у власність земельної ділянки, на якій розташований нині спірний житловий будинок (колгоспний двір).

За таких обставин, державна реєстрація прав власності часток позивачів у колишньому колгоспному дворі АДРЕСА_1 згідно виписки з погосподарської книги Жовтнецької сільської ради № 128/02-08 від 30.04.2024 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ними здійснитись не може.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , яке 30.08.1998 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_5 .

Отже, після смерті ОСОБА_5 на належну йому 1/7 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору відкрилась спадщина і право на спадкування даної частки, згідно закону належала його дружині - ОСОБА_6 та його синову ОСОБА_7 .

З довідки № 585/08-19 від 30.04.2024 року, яка видана Жовтанецькою сільською радою вбачається, що на день смерті, померлий ОСОБА_5 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: дружина - ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 та невістка - ОСОБА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 у Жовтанецькій сільській раді не складався і не посвідчувався.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_9 належну йому 1/7 частку у колгоспному двору АДРЕСА_1 за законом, фактично спадкували: його дружина - ОСОБА_6 та їхній син - ОСОБА_7 , однак до нотаріуса за отримання спадкового свідоцтва не звертались.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , яке видане 11.10.2005 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 , належну їй на день смерті частку у спадковому колгоспному дворі та частку у цьому ж колгоспному дворі, яку остання прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 за законом фактично прийняв її син ОСОБА_7 , як спадкоємець першого ступеня споріднення та став власником 3/7 частки спірного будинку, однак до нотаріуса за отриманням спадкового свідоцтва не звертався.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , яке 04.10.2005 року видане Жовтанецькою сільською радою вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_11 помер ОСОБА_7 .

З довідки виданої Жовтанецькою сільською радою 30.04.2024 року №583/08-19 вбачається, що спадкодавець до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала його дружина ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Заповіт від імені померлого ОСОБА_7 сільською радою не посвідчувався.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_11 належні йому на день смерті 3/7 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 за законом прийняли: дружина - ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та дочка - ОСОБА_3 .

Як видно ОСОБА_1 у зазначений законом строк звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької нотаріальної контори про видачу спадкового свідоцтва після смерті чоловіка.

Нотаріус відкрила спадкову справу № 38/2006 і 22.04.2006 та видала їй спадкове свідоцтво за законом на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтанці» в розмірі 1135 грн., що належало спадкодавцю, реєстр № 799.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 відмовились від спадкового майна після смерті спадкодавця в користь ОСОБА_1 .

Факт відмови дітей від спадщини після смерті ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_11 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.04.2006, який виданий державним нотаріусом Кам`янка-Бузької нотаріальної контори, спадкова справа № 38/06, реєстр № 799.

Проте, коли 13.06.2024 ОСОБА_1 вдруге звернулась до державного нотаріуса Кам`янка-Бузької нотаріальної контори із заявою про видачу спадкового свідоцтва на житловий будинок АДРЕСА_1 , їй було відмовлено, оскільки житловий будинок має статус «колгоспного двору» і не розподілений між його співвласниками, частки спадкодавці не визначені і не зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому законні підстави для видачі спадкового свідоцтва на спадковий житловий будинок відсутні, що підтверджується постановою нотаріуса від 13.06.2024 року № 554/02-31

Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права.

Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 РНОКПП НОМЕР_11 ) право власності на 1/7 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору;

- 3/7 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 ; РНОКПП НОМЕР_12 ) право власності на 1/7 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_13 , ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ; РНОКПП НОМЕР_13 ) право власності на 1/7 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_16 ; РНОКПП НОМЕР_14 ) право власності на 1/7 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Самсін М.Л.