Єдиний унікальний номер судової справи 462/6501/24
Номер провадження 6/462/195/24
УХВАЛА

про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

01 жовтня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря судового засідання Шиманської Д. Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові письмову заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, виданого Залізничним районним судом м. Львова 11.09.2024 року у справі № 462/6501/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 ,

встановив:

І. Рух справи.

Уповноважений представник ОСОБА_2 адвокат Старко Н. Р., 15.08.2024 року (вх. № 18960) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просив суд:

-стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с. 1-3).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М. (а.с. 16).

Судом у порядку ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 15.08.2024 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи боржника (а.с. 17).

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 11.09.2024 року (а.с. 22).

Так, 11.09.2024 року Залізничним районним судом м. Львова увалено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 15.08.2024 року (а.с. 23).

ІІ. Суть заяви, що вирішується.

23.09.2024 року (вх. № 21427) уповноважений представник ОСОБА_1 адвокат Мотрук М. Ю. звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, виданого Залізничним районним судом м. Львова 11.09.2024 року у справі № 462/6501/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована, зокрема тим, що 16.09.2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 462/6501/24 стало відомо про те, що 15.08.2024 року до суду надійшла подана адвокатом Старко Н. Р. в інтересах ОСОБА_2 заява від 15.07.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 11.09.2024 року за наслідками розгляду справи № 462/6501/24 судом видано судовий наказ, згідно якого: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 15.08.2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп.

Так, вважає, що наказ не підлягає виконанню, оскільки 08.08.2024 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшла подана адвокатом Старко Н. Р. в інтересах ОСОБА_2 заява від 01.08.2024 року. При цьому, заява має аналогічний зміст, що і зазначена вище заява від 15.07.2024 року. Вказаній заяві у суді було присвоєно номер № 462/6377/24. 09.08.2024 року за наслідками розгляду заяви у справі № 462/6377/24 видано судовий наказ, згідно якого: стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 08.08.2024 року. Стягнуто із ОСОБА_1 302 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. Таким чином, на момент видачі судового наказу у справі № 462/6501/24 Залізничним районним судом м. Львова вже було вирішено аналогічну заяву ОСОБА_4 у справі № 462/6377/24, подану щодо того самого предмету, з тих самих підстав і щодо того ж боржника.

ІІІ. Позиція учасників справи.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Тому суд приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України якою передбачено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, а неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, дійшов висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, а також перевіривши матеріали цивільної справи № 462/4236/23, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, даючи законну та правову оцінку доказам у справі, дійшов наступного висновку.

IV. Щодо встановлених судом фактичних обставин справи.

Так, судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова № 462/6501/24 від 11.09.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 15.08.2024 року (а.с. 23, https://reestr.court.gov.ua/Review/121550217).

Однак, суд приймає до уваги, що судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова № 462/6377/24 від 09.08.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 08.08.2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 302 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави (а.с. 32, https://reestr.court.gov.ua/Review/120903623).

З вказаних рішень суду вбачається, що такі мають аналогічний зміст, подані щодо того самого предмету, з тих самих підстав і щодо того ж боржника.

V. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані норми права.

Цивільне судочинство здійснюється, зокрема, у порядку наказного провадження (п. 1 ч. 2 ст. 19 ЦПК України). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 3 ст. 19 ЦПК України).

Порядок стягнення заборгованості в порядку наказного провадження урегульовано Розділом ІІ ЦПК України.

Так, суд звертає увагу на те, що характерними ознаками наказного провадження є: спрощена форма провадження, оскільки має місце «усічена» цивільно-правова форма (тобто не у повній мірі поширюються принципи гласності, усності, змагальності), не може бути пред`явлено зустрічної вимоги, урізана модель стадійності цивільного процесу (відсутні попереднє судове засідання, розгляд справи по суті), судовий наказ видається за відсутності сторін, видача наказу здійснюється лише за вимогами щодо яких відсутній спір на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

При цьому наказне провадження є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Норми ст. 170 ЦПК України передбачають можливість скасування судового наказу, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тобто крім наказів щодо стягнення аліментів.

Водночас норма ст. 173 ЦПК України передбачає можливість визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до якої суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 року у справі № 711/9608/15-ц сформував висновок, що підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відносяться ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; виконавчий лист виданий на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; виконавчий лист видано помилково, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд зазначає, що наявність двох чинних судових рішень (судових наказів) щодо стягнення аліментів з батька не сприятиме юридичній визначеності у правовідносинах між такими.

Також суд враховує, що за встановленими обставинами цієї справи, уповноважений представник ОСОБА_2 адвокат Старко Н. Р., звертаючись із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів (15.08.2024 року, вх. № 18960) не довів до відома суду обставини щодо наявності винесеного судового наказу у справі № 462/6377/24 від 09.08.2024 року, виданого щодо аналогічного змісту, подану щодо того самого предмету, з тих самих підстав і щодо того ж боржника, а суд, враховуючи «усічену» цивільно-правову форму наказного провадження був обмежений у можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин між сторонами.

VІ. Висновки.

За таких обставин, суд враховує, що на момент звернення уповноваженого представника ОСОБА_2 адвоката Старко Н. Р. із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , існувало та існує чинне судове рішення (судовий наказ) про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї четвертої частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, щомісячно, до досягнення нею повноліття (у справі № 462/6377/24 від 09.08.2024 року), що виключало повторну видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Таким чином, виданий Залізничним районним судом м. Львова судовий наказ від 11.09.2024 року у справі № 462/6501/24 є таким, що виданий помилково, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню у порядку, передбаченому ст. 173, 423 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 5, 81, 165, 173, 260, 261, 263, 353, 432 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву уповноваженого представника ОСОБА_1 адвоката Мотрук Мар`яна Юрійовича про визнання виконавчого документу (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, виданого Залізничним районним судом м. Львова 11.09.2024 року у справі № 462/6501/24 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Залізничного районного суду м. Львова № 462/6501/24 від 11.09.2024 року щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та судового збору.

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко