441/2222/24 2/441/873/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 11.09.2024 звернулася до суду із позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на частку в житловому будинку як на майно колгоспного двору, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_3 , після чого вона звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини. Однак нотаріусом було встановлено, що житловий будинок на АДРЕСА_1 має статус колгоспного двору. Згідно даних погосподарських книг с. Керниця станом на 15.04.1988-15.04.1991 членами цього колгоспного двору, які не втратили право на частку в його майні, оскільки більше як три роки до 15.04.1991 проживали у даному господарстві та були там зареєстровані, є ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_2 та вона. На даний час у неї є необхідність у визнанні права власності на частку у вищевказаному житловому будинку, тому вона змушена звернутися із вказаним позовом до суду.

Представниця позивачки та позивачка в судове засідання не з`явились, від представниці надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі та просять його задоволити.

Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового розгляду від неї не надходило.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно даних погосподарських книг по с. Керниця Городоцького району Львівської області за 1986-1995 роки, Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 05.05.1989 та даних технічного паспорта на житловий будинок садибного типу на АДРЕСА_3 , виготовленого станом на 01.01.2021 на ім`я ОСОБА_1 , в с. Керниця рахується господарство, особовий рахунок № НОМЕР_1 , який належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 , будинок 1978 року забудови (а.с.22, 24-35).

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Законі УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990.

Згідно копій погосподарських книг по с. Керниця за 1986-1995 роки членами колгоспного двору на АДРЕСА_1 окрім голови ОСОБА_3 були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.34-35).

Як видно із копій свідоцтв про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Таким чином останніми членами колгоспного двору, які не втратили частку в майні цього двору, є ОСОБА_2 та Марковська (д.п. Піташевська (а.с.14-15) ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок на АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, позивач та третя особа є останніми членами колгоспного двору і не втратили частку в майні такого, відтак за позивачкою слід визнати право спільної часткової власності на частину вищевказаного житлового будинку як на майно колгоспного двору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.10, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право спільної часткової власності на частину житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.