Справа № 559/4501/23
Провадження № 2/559/181/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року місто Дубно

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши винесене за ініціативи суду питання про виправлення описки в рішенні суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лопухович Алла Олександрівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС Логістика", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Девелопмент", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лопухович Алла Олександрівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС Логістика", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Девелопмент", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

07 лютого 2024 року у вищевказаній справі було винесено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

При оформленні судового рішення в паперовому вигляді, судом було виявлено, що частина описової та мотивувальної частини рішення щезла при внесені рішення до Комп`ютерної програми «Д3» - частина розділу IV. «Норми права, які застосував суд» та розділу V. «Мотивована оцінка і висновки суду» не збереглися.

Згідно ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

В цьому випадку суть рішення жодним чином не змінюється, але оскільки суд виявив відсутність частини із зазначенням норм, яким керувався, і мотивації, то необхідно виправити виявлену описку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Виправити описку у рішенні Дубенського міськрайонного суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лопухович Алла Олександрівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю "КМС Логістика", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант Девелопмент", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Внести доповнення до розділу "IV. Норми права, які застосував суд" наступного змісту:

«За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 102 ЦПК України визначає вимоги до висновку експерта . Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

За ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Згідно ст. 2 Закону судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження. А за ст. 3 Закону гаранті єю незалежності судового експерта та правильності його висновку, зокрема, є і кримінальна відповідальність судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Судовими експертами згідно із статтями 9, 10, 16 цього Закону можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності та внесені до державного Реєстру атестованих судових експертів.

Науково-методологічні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджені наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.11.1998 за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень». Згідно п.1.2.4 проводиться транспортно-товарознавча експертиза, дослідження. За п.1.4. під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи... Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Згідно п.1.8. в інших випадках (за відсутності процесуального документу) проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням (заявою) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. З наведених підстав, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно п. 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження».

Вважати правильним розділ "V. Мотивована оцінка та висновки суду" у наступній редакції:

"5.1 Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.08.2023, відбулась внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 . Між його неправомірними діями та шкодою завданою позивачу є безпосередній причинний зв`язок. Також, матеріалами справи доведено, що водій ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем, тому шкода завдана внаслідок ДТП із вини водія підлягає відшкодуванню саме ТОВ «КМС «Логістика». На переконання суду, позивачем доведено розмір завданих йому збитків у сумі 37 441,25 грн., частина яких була сплачена страховою компанією в межах страхового ліміту на суму 24 354,69 грн., тому відповідно різницю завданих збитків у розмірі 13 086,56 грн. зобов`язаний відшкодувати відповідач. Крім того, стягненню з відповідача підлягають витрати по оплаті експертизи у розмірі 2868,00 грн. та витрати по оплаті послуг з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3000 грн.

5.2. Посилання представника відповідача, що висновок експертного дослідження, наданий позивачем, є неналежним і недопустимим доказом, бо не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, на увагу не заслуговує і така позиція суперечить положенням чинного законодавства. Документ називається «висновок експертного дослідження» і розцінюється судом як письмовий доказ згідно ч.2 ст. 75 ЦПК України, а не висновок експерта згідно ст. 106 ЦПК України. Цей документ виготовлений судовим експертом на замовлення сторони, стосується предмету доказування в справі і в письмовій формі приєднаний до матеріалів справи, отже він є належним і допустимим письмовим доказом, який визначає розмір завданих матеріальних збитків. Натомість, відповідач не надав будь-яких доказів на спростування розміру завданих збитків.

5.3. Експертне дослідження, про яке йдеться в п.3.6, проведено судовим експертом сектору товарознавчих та гемологічних досліджень відділу товарознавчих, гемологічних, економічних, будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Ковальчуком Максимом Сергійовичем, який має вищу економічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової авто товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта видане ЕКК МВС від 22.08.2019 №17059, підтверджено кваліфікацію судового експерта рішенням ЕКК МВС від 15.02.2021 №2260), стаж експертної роботи з 2018 року. На дослідження було надано і безпосередньо автомобіль «ВАЗ 21093», 1990 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , що відповідає науково-методичним рекомендація проведення відповідних експертних досліджень. Судовий експерт Ковальчук М.С. в силу свого статусу діє під загрозою кримінальної відповідальності за завідомо неправдивий висновок експерта, що є елементом гарантії незалежності експерта згідно чинного законодавства: незалежно від того на чиє замовлення чи за чиїм дорученням здійснює експертне дослідження, він в будь-якому випадку зберігає незалежність і об`єктивність. Висновок експертного дослідження судового експерта Ковальчука М.С. в цій справі є належним і допустимим доказом і підстав не брати його до уваги в суду немає.

5.4. Також суд робить висновку, що внаслідок неправомірних дій водія ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем, позивачу завдано моральних страждань, адже був порушений звичний спосіб його життя і шкода внаслідок ДТП досі не відшкодована. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує характер правопорушення, глибину і тривалість його душевних страждань, ступінь вини відповідача, а також те, що на утриманні позивача знаходиться двоє малолітніх дітей та непрацездатний батько, а транспортний засіб, що необхідний сім`ї для щоденних потреб, пошкоджений. Тому, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, на переконання суду, достатньою компенсацію в цих обставинах буде розмір моральної шкоди в 10 000 грн.

5.5. Щодо розподілу між сторонами судових витрат, оскільки позивачем було сплачено судовий збір у мінімальному розмірі за кожну позовну вимогу, зважаючи, що суд фактично задовольнив обидві позовні вимоги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума сплаченого судового збору у розмірі 2 147,20 грн. (а.с.7,7а). Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтвердженні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. (а.с.53-56)".

Ухвала є невід`ємною частиною рішення Дубенського міськрайонного суду від 07 лютого 2024 року справі №559/4501/23.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.Ю.Жуковська