465/4336/20
4-с/465/27/24
УХВАЛА

Іменем України

01.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання- Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Слободи Андрія Петровича, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

встановив:

03.06.2024 року звернулась до суду ОСОБА_1 , в особі свого представника зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Слободи Андрія Петровича, заінтересована особа ОСОБА_2 .

У скарзі просила суд визнати протиправними дії ОСОБА_3 , заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові при проведенні Розрахунку заборгованості по аліментах у ВП №64332786 від 21 травня 2024 року та зобов`язати ОСОБА_3 , заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові провести новий Розрахунок заборгованості по аліментах, у якому заборгованість розраховувати щомісячно відповідно до поданого вище розрахунку та з врахуванням актуального розміру середньої заробітної плати починаючи з липня 2023 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Франківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові здійснюється виконавче провадження по стягненню аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей за Судовим наказом, виданим Франківським районним судом м. Львова 26.01.2021 року у справі №465/4336/20 (виконавче провадження № 64332786)

21.05.2024 року ОСОБА_3 , заступником начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові на підставі документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження проведено розрахунок заборгованості по аліментах.

З даного Розрахунку вбачається, що станом на 01.05.2024 року заборгованість зі сплати відсутня, переплата становить 206407,41 грн.

Стягувачка ОСОБА_1 не згідна з Розрахунком, вважає його незаконним та таким, що грубо порушує права дітей на утримання батьком та їх право власності, порушує її право на рівність перед законом та недискримінацію.

Зокрема, державний виконавець: допустив неправильне застосування норми ст.195 Сімейного Кодексу України та норм Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року щодо Розрахунку заборгованості по аліментах; допустив перевищення службових повноважень та порушення норм закону вчинивши дії, які не передбачені законом на користь Боржника, зарахувавши сплачені поточні аліменти, як платежі на майбутні періоди

???допустив неправильне застосування норми ст.195 Сімейного Кодексу України щодо середньої заробітної плати; допустив порушення прав та інтересів Стягувачки та її дітей при виконанні рішення суду, зокрема права на власність, права на правову визначеність, права на рівність перед законом та недискримінацію

Так, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання 4-х неповнолітніх дітей у розмірі частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину починаючи з 25.08.2020 року.

Починаючи з грудня 2020 року боржник ОСОБА_2 добровільно перераховував на банківський рахунок стягувачки аліменти щомісячно (в т.ч. після рішення суду до відкриття виконавчого провадження) до травня 2023 року. Суми сплачених аліментів були різними, в середньому від 6000 грн. до 39361 грн. на місяць.

В тому числі з жовтня 2021 року до березня 2023 року Стягувачка щомісячно отримувала аліменти в розмірі 15000 грн. У квітні і травні 2023 року платежі були 17000 грн. та 10000 грн. відповідно.

З червня 2023 року жодних платежів від боржника не надходило. У березні та травні

2024 року Боржник надіслав 1000 та 3000 як подарунок на день народження дітей, однак вказав ці суми як аліменти.

Отримані аліменти Стягувачка витрачала для забезпечення харчування та купівлі необхідного одягу дітям, та інших необхідних речей у поточному місяці.

Стягувачці відомо, що колишній чоловік ОСОБА_2 працював у компанії Whale App та отримував значні доходи, однак невідомо чи був офіційно оформлений на цій роботі.

Наявність у Боржника доходів та можливості сплачувати аліменти підтверджує той факт, що він сплачував аліменти у розмірі від 6000 грн. до 39000 грн. на місяць у періоди повної відсутності офіційних доходів.

З відповіді державної податкової служби України на запит державного виконавця вбачається, що з жовтня до грудня 2021 року доходи від підприємницької діяльності Боржника складали не менше ніж 175 тисяч гривень на місяць, з жовтня по грудень 2022 року в середньому 347 тисяч гривень на місяць, з січня до березня 2023 року - 92 тисячі гривень на місяць, квітень-травень 2023 року - 42 тисячі гривень на місяць.

Таким чином, батько 4-х дітей ОСОБА_2 щомісячно надсилав аліменти на утримання дітей відповідно до своїх доходів, розрахунків та міркувань.

Починаючи з червня 2023 року Боржник не сплачує коштів на утримання дітей, грубо порушуючи права дітей. Стягувачка змушена одноосібно забезпечувати дітям належне харчування, проживання, догляд, освіту, та інші витрати. Тому звернулася до державного виконавця.

Відповідно до статті 195 Сімейного Кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до пункту 4 розділу XVII інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N? 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Водночас у переліку документів наявних у виконавчому провадженні на сайті відсутні інші розрахунки заборгованості по аліментах. Даний Розрахунок було проведено державним виконавцем тільки після звернення Стягувачки у квітні 2024 року після того, як вона майже рік з червня 2023 року не отримувала жодних коштів.

Стаття 195 Сімейного Кодексу України фактично встановлює мінімальний розмір аліментів для боржників, дані про дохід яких або відсутні (зокрема, через відсутність доходу) або їх важко встановити.

Закон зобов`язує виконавця примусово стягувати з боржника передбачений статтею

195 Сімейного Кодексу України мінімум, але аж ніяк не уповноважує його обмежувати право батька на утримання дітей в сумі, яка перевищує цей мінімум, і тим самимпозбавляти дитину такого утримання.

Таким чином, закон визначає, що у випадку несплати аліментів платником аліментів, який є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування протягом місяця, йому нараховується заборгованість за цей місяць виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Зважаючи на це, державний виконавець не мав законних підстав для розрахунку заборгованості у місяцях коли Боржник добровільно перераховував аліменти за поточний місяць, у розмірі більшому ніж мінімальний встановлений законом відповідно до своїх доходів, розрахунків чи міркувань.

?? З ?Розрахунку вбачається, що станом на 01.05.2024 року державний виконавець нарахував переплату по аліментах, яка становить 206407,41 грн.

Відповідно до 4.4 ст.181 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів за майбутні періоди здійснюється виключно у разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.188 Сімейного Кодексу України 1. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. 2. Батьки можуть бути звільнені від обов?язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України 1. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, державний виконавець з власної ініціативи безпідставно зменшив розмір добровільно сплачених боржником аліментів та зарахував різницю у понад 200 тисяч гривень як платежі за майбутні періоди. Через неправомірні дії державного виконавця батько фактично звільняється від сплати аліментів на тривалий період більший за 2 роки.

Такі дії державного виконавця фактично спрямовані на повернення батьку коштів витрачених на аліменти не узгоджуються з обов`язком батька нести тягар по утриманню та вихованню своїх дітей, на що вказує практика ЄСПЛ.

Так, в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та справа «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. theCzechRepublic), заява N? 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року).

У розрахунку починаючи з лютого 2022 року до 2024 року державний виконавець використовує суму 12936 грн. як розмір середньої заробітної плати працівника для Львівської області.

При цьому джерело інформації про саме таку середньої заробітної плати працівника

для даної місцевості у Розрахунку не наведено.

У зв`язку з війною в Україні Держстат припинив щомісячну публікацію даних по середній зарплаті. У матеріалах виконавчого відсутні запити державного виконавця до Державної служби статистики України щодо розміру середньої заробітної плати у Львівській області.

Водночас, за інформацією з відкритих джерел очевидно, що середня заробітна плата в Україні, і відповідно у Львівській області, зростає. Зокрема : «За підсумками 2023 року розмір середньої зарплати в Україні збільшився на 17,3% до 17 442 грн. Про це повідомила Державна служба статистики, передає Укрінформ. Згідно з оприлюдненими даними, у 2023 році середня заробітна плата в Україні становила 17 442 грн. проти 14 859 грн у 2022-му.

Найбільше середня заробітна плата зросла у IV кварталі минулого року - до 19 231 грн.» https://www.ukrinform.ua/amp/rubric-economy/3835548-v-ukraini-torik-seredna-zarobitna- plata-stanovila-17-442-griven-derzstat.html

Крім того, мінімальна заробітна плата в Україні зросла з січня 2024 року. У першому кварталі 2024 року мінімальна заробітна плата становила 7100 грн., у другому кварталі 2024 року - 8000 грн. Зростання мінімальної заробітної плати безперечно має наслідком зростання середньої заробітної плати.

Таким чином, державний виконавець допустив порушення норм ст.195 Сімейного Кодексу України використавши для Розрахунку застарілі дані середньої заробітної плати, чим були порушені права Стягувачки та її дітей. При цьому державний виконавець не вчинив жодних дій для встановлення актуального розміру середньої заробітної плати у встановленому законом порядку.

Аліменти по своїй природі - це кошти на утримання. Утримання - це забезпечення щоденних фізіологічних та інших потреб дитини. Потреби дітей регулярні, утримання дітей регулярне і забезпечення цього утримання теж має бути регулярне. Діти не перестають жити і розвиватися на той час, коли виконавець вирішив, що батько може не виконувати свого обов`язку по утриманню дітей.

Відповідачка та її діти не мали жодних підстав припускати, що кошти отримані кожного місяця як аліменти такими не є, оскільки відповідно до судового наказу аліменти сплачуються щомісяця, а у призначенні платежу було вказано - аліменти за конкретний місяць.

До отримання цього Розрахунку Стягувачка та її діти не знали, що вони не можуть використовувати кошти отримані як аліменти на місяць, а мають відкладати їх, щоб купувати їжу у майбутньому, бо батько наступних 2-3 роки не буде сплачувати аліменти.

Таким чином, діями державного виконавця було допущено порушення принципу правової визначеності, що може мати наслідком грубе порушення прав Стягувачки та її дітей.

Незаконно нарахована державним виконавцем переплата по аліментах у Розрахунку фактично позбавляє дітей раніше сплачених коштів, які є їх власністю та були витрачені на їх утримання та позбавляє майбутніх коштів, які мають бути сплачені як аліменти.

Державний виконавець безпідставно та незаконно вирішив, що дитина, батько якої має підтверджені доходи понад 175000 грн. на місяць має отримувати аліменти у мінімальному розмірі 1617 грн.

Дії державного виконавця є очевидно здійснені в інтересах Боржника та відверто порушують права та інтереси Стягувачки та її дітей.

Внаслідок незаконного розрахунку виконавець створив у боржника хибне враження, що він може не виконувати свого обов?язку по утриманню дітей.

Через дії державного виконавця батько дітей фактично звільняється від сплати аліментів на майже 3 роки, при цьому за відсутності заборгованості по аліментах як батько 4х дітей надалі має підстави отримати відстрочку від мобілізації.

Водночас мати, фактично змушена самостійно утримувати дітей протягом тривалого часу, що є грубим порушенням її прав на рівність перед законом, рівності обов?язків батьків щодо утримання дітей та недопущення дискримінації.

Враховуючи вищевказане вважає, що розрахунок заборгованості має бути проведено зі щомісячним розрахунком заборгованості відповідно до пункту 4 розділу XVII інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції

України N? 512/5 від 02 квітня 2012 року таким чином:

Серпень 2020 - нараховано 659,68 - сплачено 0 = заборгованість 659,68

Вересень 2020 - нараховано 5504,50 - сплачено 0 = заборгованість 5504,50

Жовтень 2020 - нараховано 5461,00 - сплачено 0 = заборгованість 5461,00

Листопад 2020 - нараховано 5330,50 - сплачено 0 = заборгованість 5330,50

Листопад 2020 - нараховано 5330,50 - сплачено 0 = заборгованість 5330,50

Грудень 2020 - нараховано 6259,00 - сплачено 4000,00 = заборгованість 2259,00

Січень 2021 - нараховано 5519,00 - сплачено 3618,09 = заборгованість 1900,91

Лютий 2021 - нараховано 5569,50 - сплачено 6000,00 = заборгованості нема

Березень 2021 - нараховано 5968,50-сплачено 6000,00= заборгованості нема

Квітень 2021 - нараховано 6026,50-сплачено 6030,00= заборгованості нема

Травень 2021 - нараховано 6032,50-сплачено 5000,00=заборгованість 1032,50

За червень 2021 року - травень 2023 року - аліменти сплачені щомісячно у розмірі

більшому за від середньої зарплати - заборгованості нема

За липень 2023 - лютий 2024 - доходи відсутні, нараховано 6468,00 грн. на місяць,

оплат не було = заборгованість 6468,00 грн за місяць - загалом 58212,00

Березень 2024 - нараховано 6468,00 - сплачено 1000,00 = заборгованість 5468,00

Квітень 2024 - нараховано 6468,00 - сплачено 3000,00 = заборгованість 3468,00

Загальна сума заборгованості 89296,09 грн.

Ця сума заборгованості розрахована без урахування поправки на актуальний розмір середньої заробітної плати. Розрахунок заборгованості у розмірі половини середньої заробітної плати починаючи з липня 2023 року має бути здійснений з врахуванням актуального розміру середньої заробітної плати.

У зв`язку з вище викладеним ОСОБА_1 і була змушена звернутися до суду з даною скаргою.

16.08.2024 року від державного виконавця надійшли заперечення на скаргу, відповідно до яких він просив суд відмовити у задоволенні скарги посилаючись на наступні обставини.

Так, на примусовому виконанні у Франківському ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ перебуває судовий наказ №465/4336/20 від 26.01.2021 року, виданий Франківським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, стягнення проводити з 25.08.2020 року.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження (далі - Закон), державним виконавцем 03.02.2021 в межах виконавчого провадження №64332786 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

21.05.2024 заступником начальника відділу Слободою Андрієм Петровичем керуючись ст. 5, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», р. 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5), г. 15 Сімейного кодексу України та на підставі документів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження проведено розрахунок заборгованості по аліментах, що оскаржується представницею стягувачки ОСОБА_1 .

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Поняття «середня заробітна плата для даної місцевості» є макроекономічним показником, який як і інші макроекономічні показники, збирається та складається Державною службою статистики України і використовується, у тому числі, при проведенні грошово-кредитної політики та аналізу фінансової стабільності.

Макроекономічні показники розраховуються за допомогою системи національних рахунків як комплексу взаємопов`язаних балансових таблиць, показники яких призначені для визначення розміру доходу, споживання, накопичення і величини капітальних витрат. Середня заробітна плата для даної місцевості як макроекономічний показник обчислюється як середнє арифметичне значення заробітних плат певної групи працівників (наприклад, по підприємству, по галузі, по регіону). Розраховується виходячи із фонду оплати праці працівників (включаючи оплату праці сумісників), премій, винагород за підсумками роботи за рік та одноразових заохочень. Сам розмір середньої заробітної плати як макроекономічний показник, який використовується, у тому числі, і в разі застосування частини другої статті 195 СК України, обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Згідно витягу ГУ ДПС у Львівській області з реєстру платників єдиного податку №

33860 від 18.08.2021 ОСОБА_2 перебуває на спрощеній системі оподаткування із 3 групою єдиного податку, ставкою 5% до доходу та без реєстрації ПДВ.

Відтак, державним виконавцем при проведенні розрахунку заборгованості по аліментах враховувався показник середньої заробітної плати у Львівській області, оскільки зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 с

АДРЕСА_1 .

Джерелом інформації для обчислення середньої заробітної плати по регіону є офіційний сайт Державної служби статистики України (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2005/gdn/reg zp_m/reg zpm u/arh zpm u.htm ), де містяться архівні дані від 2002 до 2022 років включно.

Окрім цього, державними виконавцями Відділу неодноразово, в межах інших виконавчих проваджень, скеровувались запити в Головне Управління статистики у Львівській області з метою отримання офіційної інформації про розмір середньомісячної заробітної плати по регіону за період після 01.01.2022 року, однак у одній із відповідей № 114291 від 12.12.2023, вказано про те, що дана інформація може бути надана за додатковим запитом після завершення встановленого Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» терміну для подання статистичної звітності, її опрацювання та оприлюднення на державному рівні.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Від представника скаржника надійшла заява, в якій остання просила суд провести судове засідання без її участі, скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Також зазначила, що станом на 2024 рік Інструкція діє в редакції від 21.03.2018 року, зокрема затверджена форма розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів проведеному по затвердженій формі заборгованість ОСОБА_2 складає 89259, 59 грн. Крім того, державний виконавець не надав доказів витребування інформації щодо середньомісячної заробітної плати по даній справі.

Від ОСОБА_2 в матеріалах справи міститься заяви про слухання справи у його відсутність.

У відповідності до ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Беручи до уваги визначені законодавцем строки для розгляд скарг, а також те, що судом вживались заходи для забезпечення участі в судовому засіданні державного виконавця, бездіяльність якого оскаржувалась, суд вирішив здійснити розгляд скарги за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України відповідно до ст. 195 СК України.

Відповідно до ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Частиною 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;2) подання заяви стягувачем або боржником;3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;5) закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Франківським районним судом м. Львова від 25.08.2020 року видано судовий наказ яким стягнуто з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), котрий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), котра зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), котрий зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 210,20 гривень.

На виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №64332786 з виконання судового наказу №465/4336/20 виданий 26.01.2021 Франківським районним судом м. Львова щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, стягнення проводити з 25.08.2020 року.

03.02.2021 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64332786.

З розрахунку заборгованості по аліментах від 21.05.2024 року який складено заступником начальника Франківського ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ у виконавчому провадженні 64332786 вбачається, що боржнику нарахована заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2024 в сумі 279 495,68 грн. Боржником сплачено: 485 903, 09 грн.

Заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів відповідно до вищезгаданого виконавчого документа станом на 01.05.2024 відсутня, переплата становить 206 407, 41 грн.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Форма розрахунку заборгованості зі сплати аліментів встановлена додатком 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, згідно з яким в розрахунку заборгованості зазначається: місяць/рік; розмір доходу/середня заробітна плата для працівника для цієї місцевості; розмір аліментів, визначений у виконавчому документі; сума аліментів, яка підлягає стягненню; сплачена боржником/стягнута виконавцем; заборгованість станом на 30 число поточного місяця; сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження; сукупний розмір заборгованості.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та витрати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що державний виконавець звертався до головного управління статистики у Львівській області із запитом щодо надання інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості.

Надання відповіді Головним управлінням статистики у Львівській області іншому державному виконавцю за іншим виконавчим провадженням не може бути застосовано в даному виконавчому провадженні.

Окрім того, державний виконавець посилається на р. 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016р. № 2832/5), проте на сьогоднішній день Інструкція діє в редакції станом на 21.03.2018, зокрема додаток 15 в редакції Наказу Міністерства юстиції № 855/5 від 21.03.2018.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 18 Постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно з частиною другою статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Це положення прямо вказує на те, що для зазначеної категорії платників аліментів розмір заборгованості розраховується виключно на основі середньої заробітної плати.

У цій категорії справ Верховним Судом сформована стала судова практика щодо застосування частини другої статті 195 СК України, що підтверджується постановами від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19), від 05 серпня 2021 року у справі № 757/35562/18-ц (провадження № 61-19631св20), від 03 листопада 2021 року № 521/260/20 (провадження № 61-6091св21), постанова від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23), від 03 березня 2021 у справі № 463/2566/19; постанова від 18 січня 2024 року у справі № 404/2935/19 (провадження № 61-14715св23).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки розрахунок заборгованості по аліментах, складений 21.05.2024 заступником начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Слободою А.П., не відповідає в повній мірі вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця в особі заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Слободи Андрія Петровича при проведенні розрахунку заборгованості по аліментах від 21 травня 2024 року у виконавчому провадженні № 64332786.

Зобов`язати ОСОБА_3 заступника начальника Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 64332786 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та з врахуванням актуального розміру середньої заробітної плати починаючи з липня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Мартьянова С.М.