Провадження № 2/344/4161/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 29 325,00 грн., стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 29 325,00 грн., стягнення судових витрат, посилаючись на те, що 11.05.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та Відповідачем, укладено Договір кредитної лінії №00-7920193 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до Розділу 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 10500,00 грн. на карту Позичальника № НОМЕР_1 , яка зазначається у форматі XXXXXX****XXXX, емітовану банком України. п.1.5 За надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 500,00 грн. Позичальник доручає Кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми Кредиту, що підлягає перерахуванню Позичальнику згідно Договору. Тобто, Позичальнику перераховується сума Кредиту 10000,00грн., за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання Кредиту. Отже, відразу після вчинених дій Відповідача,11.05.2023 ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" ініціювало переказ коштів згідно договору № 00-7920193 від 11.05.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" на платіжну картку №4149-49ХХ-ХХХХ-0113, що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ". Всупереч умов Договору №00-7920193 від 11.05.2023 Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 29325,00 грн., яка складається з наступного: 10500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 18825,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Відповідно до Договору факторингу №30102023 від 30.10.2023 датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі згідно з Додатком №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 30102023 від 30.10.2023 від ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 29325,00 грн. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором №00-7920193 від 11.05.2023 у розмірі 29325,00 грн., яка складається з 10500,00 грн. заборгованості за тілом та 18825,00 грн. заборгованості за відсотками, та стягнути судові витрати.

14.10.2024 року відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково, а саме не заперечує у задоволенні позову в частині повернення тіла кредиту у розмірі 10 000 грн. та відсотків у розмірі 9 412,50 грн., що складає 50 % від суми заборгованості за користування кредитом. В іншій частині просила відмовити. (а.с.90-96).

29.10.2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав, просив задоволити (а.с.115-121).

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви, просив про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнала частково.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за вказаним договором.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Судом встановлено, що 11.05.2023 між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено договір Кредитної лінії № 00-7920193 (а. с. 21-24).

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Згідно з пунктом 1.2 Кредитного договору сума Кредитного ліміту складає 10 000,0 грн. Тип Кредиту Кредитна лінія.

Строк дії Кредитної лінії: 120 (сто двадцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 08.09.2023 або достроково (пункт 1.3).

Відповіднодо пункту 1.3.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 31 травня 2023 рокупротягом дії Кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичнекористування грошовими коштами.

Тип процентної ставки фіксована (пункт 1.4).

Згідно з пунктом 1.4.1 Кредитного договору знижена процентна ставка становить 2,50% від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1 даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку наданняКредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 20 день включно.

Відповіднодо пункту 1.4.2 Кредитного договору стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 днякористування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту.

Згідно з пунктом 1.4.3 Кредитного договору Позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленим тане є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п.1.4.2 Договору.

Пунктом 1.5 Кредитного договору установлено, що за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію в розмірі 5,0% від суми кредиту, що складає 500,00 грн.

Відповіднодо пункту 1.7 Кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить 6178,00%.

Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання Договору складає 39 000 грн. (пункт 1.8).

Строк дії цього Договору визначається з урахуванням того, що Договір набирає юридичної сили з дати підписання обома сторонами та діє до дати, визначеної цим Договором, а в частині виконання Сторонами прийнятих зобов`язань до їх повноговиконання Позичальником, а саме: сплатою Кредитодавцю процентів за фактичний період користування Кредитом, неустойкипри наявності та поверненням суми Кредиту в порядку визначеному Договором (пункт 1.9).

Відповіднодо пункту 2.2. Кредитного договору цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 2.3. Кредитного договору дата надання/видачі Кредиту дата перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 10 500,00 грн. на карту Позичальника № НОМЕР_1 , яка зазначається у форматі ХХХХХХ****ХХХХ, емітовану банком України.

Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію за надання кредиту у останній день повного погашення кредиту (пункт 2.3.1).

Відповіднодо пункту 2.4 Кредитного договору сума Кредиту перераховується Кредитодавцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту (дати) укладення цього Договору.

Згідно з пунктом 7.12 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку Позичальника та аналог власноручного підпису Кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Згідно з графіком платежів (Додатком № 1 до Кредитного договору) підтверджується, що дата видачі кредиту 11.05.2023, дата повернення кредиту 08.09.2023, кількість днів у розрахунковому періоді 120 днів, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 39 000,00 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 10 000,0 грн, проценти за користування кредитом 28 500,00 грн, комісія за надання кредиту 500,000 грн, реальна річна процентна ставка 6178,00 %, загальна вартість кредиту 39 000 грн (а. с. 25).

Отже, суд установив, що фактично надана відповідачу сума кредиту становила саме 10 000,00 грн.

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», підтверджується, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір від 11.05.2023 № 00-7920193, ідентифікований ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 3258F, час відправки ідентифікатора позичальнику 11.05.2023 о 22:52:23, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор НОМЕР_2 (а. с. 42).

30.10.2023 між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ`та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 30102023 (далі Договір факторингу), за умовами якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором (а. с. 53-55).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 00-7920193 підтверджується, що 11.05.2023 боржнику, яким є ОСОБА_1 , надано кредит згідно з Кредитним договором від 11.05.2023 № 00-7920193. Станом на 13.06.2024 заборгованість складає 29 325 грн, а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10 500,00 грн., прострочена заборгованість за процентами становить 18 825,00 грн. Станом на дату 13.06.2024 заборгованість за Кредитним договором від 11.05.2023 № 00-7920193 не погашена (а. с. 52).

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так, у Кредитному договорі містяться конкретні умови використання кредитних коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач ОСОБА_1 ознайомивлася і які прийняла шляхом підписання відповідного договору.

Отже, суд встановив, що відповідач була ознайомлена з указаними у вищевказаному договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодилася.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1077 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги за Кредитним договором від ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ`перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» на підставі договору факторингу від 30.10.2023 № 30102023.

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема розрахунком заборгованості за Кредитним договором, копією підписаного відповідачем електронним підписом Кредитного договору, копією договору факторингу тощо.

За загальним правилом тіло кредиту це та сума коштів, яку позичальник отримав від банку. У цю суму не входять відсотки за кредитом, комісійні, пеня і штрафи через прострочення, витрати на оформлення паперів за кредитом, страховка тощо.

При цьому відповідно до положень Закону України «Про споживче кредитування» затверджено стандартизовану форму паспорта споживчого кредиту, у якому відображено, що загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складається з тіла кредиту, відсотків, комісії та інших платежів.

Умовами договору у цій справі передбачено, що кредит формується, в тому числі, за рахунок сум, списаних за рахунок кредитного ліміту на погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування Кредитним лімітом. Такі списання (нарахування) Банк здійснював правомірно, виходячи з погоджених умов договору.

При цьому суд установив, що тіло кредиту і фактично надана сума коштів 10 000,00 грн, тоді як 500,00 грн. комісія за надання кредиту (п. 1.5 Договору).

Оскільки суд встановив, що за умовами Кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти (тіло кредиту) у розмірі 10 000,00 грн. та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів за Кредитним договором не надав, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Кредитного договору в частині тіла кредиту у розмірі 10 000,0 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.

Суд встановив, що відповідно до погодженої сторонами Кредитного договору процентної ставки і строку кредитування у відповідача наявна заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 18 825,00 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за Кредитним договором відсотки у розмірі 18 825,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 10 000,0 грн та відсотків у розмірі 18 825,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 500,00 грн, яку ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» включило до тіла кредиту, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі N 524/5152/15 (провадження N 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниє обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі N 640/14229/15 (провадження N 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі N 677/1535/15 (провадження N 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі N 209/789/15 (провадження N 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі N 751/4015/15 (провадження N 61-8543св20).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовна вимога про стягнення коштів в розмірі 500,00 грн, які є комісією, є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 28 825,00 грн, з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 18 825,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються Договором про надання правової допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024 року, додатковою угодою № 1 до договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024 року, відповідно до якої ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» доручає, а адвокатське бюро «Тараненко та партнери» приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу щодо захисту прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції судів загальної юрисдикції, зокрема, у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.05.2023 № 00-7920193 (боржник: ОСОБА_1 ), актом прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість послуг становить 6000,0 грн (а. с. 66-75).

У відповіді на відзив, відповідач просив відмовити у стягненні з неї витрат на провову допомогу.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 28 825,00 грн. ( 28 825,00 *100:29 325,00=98,29%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 380,58 грн. (2422*98,29:100=2 380,58 грн.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13, 76-81, 128, 141,178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 280, 284,354,355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 29 325,00 грн., стягнення судових витрат задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс», юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, , заборгованість за Кредитним договором №00-7920193 від 11.05.2023 року у сумі 28 825 (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн., що складається з: 10 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 18 825,00 грн. заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ейс», юридична адреса: 02090, м. Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, - витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 380,58 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 05.11.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.