Справа 688/2363/24
№ 2/688/748/24
Рішення

Іменем України

03 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

24.05.2024 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18.02.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №237657-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 18.02.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №237657-КС-001 про надання кредиту, яку останній прийняв (акцептував) на умовах, визначених даною офертою, шляхом підписання електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором), який було надіслано на його номер телефону, що був зазначений ним у своїй анкеті в особистому кабінеті.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику грошові кошти на засадах строковості, поворотності, платності в сумі 24000 грн, строком на 16 тижнів на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,85089584 % за кожен день користування кредитом та комісії за надання кредиту в розмірі 2400 грн, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 24000 грн на його банківську картку, відповідач в свою чергу свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 30436,60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 19074,90 грн, по процентах в розмірі 11361,70 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, представник за довіреністю Виноградов Ю.Е. в поданій відповіді на відзив просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, адвокат Янцеловський М.Ф. до канцелярії суду подав клопотання про розгляд справи у його та відповідача відсутність, заперечує проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та стягнення судових витрат.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.05.2024 року відкрито провадження в справі, витребувано в АТ КБ «Приват Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та інформацію про рух коштів (випуску) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 18.02.2021 року по 10.06.2021 року включно та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 год. 00 хв. 28.06.2024 року, який з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній відпустці відкладено до 09 год. 00 хв. 12.09.2024 року, а у подальшому у зв`язку з неявкою всіх учасників справи - до 09 год. 00 хв. 03.10.2024 року.

10.06.2024 року судом отримано, поданий представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Янцеловським М.Ф. відзив на позовну заяву, в якому останній вказав, що доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи та є необґрунтованими, оскільки позивачем помилково здійснено обрахунок суми заборгованості за договором зі сплати процентів за користування кредитними коштами з порушенням розділу 5 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», а також протиправно нараховано заборгованість зі сплати комісії. Щодо нарахування заборгованості за комісією представник відповідача посилається на те, що з урахуванням принципів справедливості та добросовісності, висновків, викладених у постановах Верховного Суду, на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отримання яких він до кредитодавця фактично не звертався. Так як зі змісту договору №237657-КС-001 не вбачається, за яку саме послугу ТОВ «Бізнес Позика» встановила комісію, умовами договору не передбачено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, тому стягнення з відповідача заборгованості по сплаті комісії є протиправним. Окрім цього, відповідно до умов кредитного договору орієнтовна загальна вартість наданого кредиту становить 42240 грн, з яких 15840 грн проценти за користування кредитними коштами. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 15862,87 грн, які відповідно до розранку заборгованості позивача розприділилися: 4925,10 грн оплата по кредиту; 8537,77 грн оплата по процентам; 2400 грн оплата по комісії за надання кредиту. Однак у відповідності до п. 5.5 Розділу 5 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» у разі недостатності суми здійсненого клієнтом платежу для виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, така сума погашає вимоги у такій черговості: - у першу чергу погашається прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, - у другу чергу сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до договору про надання кредиту. А тому, враховуючи часткову оплату відповідачем коштів на виконання умов кредитного договору, яка складає 15862,87 грн та черговість погашення заборгованості визначену Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 8137,13 грн (24000 грн 15862,87 грн), оскільки сторонами узгоджено погашення заборгованості за тілом кредиту в першу чергу. У зв`язку із чим визначений позивачем розмір заборгованості ОСОБА_1 є цілком помилковим та має становити - 19498,83 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 8137,13 грн та заборгованості по процентам 11361,70 грн. Просить суд відмовити частково у задоволенні позову.

13.06.2024 року в системі «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, згідно якого вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. Посилаючись на те, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечив факт укладення кредитного договору №237657-КС-001 з позивачем ТОВ «Бізнес Позика», отримання кредитних коштів та здійснення платежів за вищевказаним кредитним договором, наявності заборгованості за ним. Вказазав, що ОСОБА_1 частково виконав зобов`язання за кредитним договором, здійснивши оплату в розмірі 15862,87 грн, таким чином, вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту №237657-КС-001. Зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи, сума заборгованості відповідача підрахована з урахуванням усіх його платежів. Окрім цього, посилається на те, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, його строк, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі, з яким відповідач був ознайомлений, та який був ним підписаний шляхом обміну електронним повідомленнями, а тому уклавши даний договір відповідач погодився сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту на визначених договором умовах. Зазначає, що комісія за надання кредиту повністю відповідає принципу свободи договору та жодним чином не суперечить чинному законодавсту. Відповідач здійснював платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися на погашення його заборгованості по процентам та комісії за надання кредиту, не заперечуваши про це протягом усього строку дії кредитного договору.

14.06.2024 року до канцелярії суду від АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду від 28.05.2024 року надійшло повідомлення №20.1.0.0.0/7-240530/17954 від 06.06.2024 року, в якому зазначається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 . Додатково направлено виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 18.02.2021 року по 10.06.2021 року.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що 18.02.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію укласти Договір (оферту) №237657-КС-001 про надання кредиту. 18.02.2021 року ОСОБА_1 прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №237657-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4963 на номер телефону (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 18.02.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту 237657-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 24000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та Договором про надання кредиту.

Сторонами відповідно до умов договору погоджено, що кредит надається строком на 16 тижнів, процентна ставка є фіксованою та становить 0,85089584 процентів за кожен день користування кредитом, комісію за надання кредиту в розмірі 2400 грн, загальний розмір наданого кредиту - 24000 грн, строк дії договору до 10.06.2021 року, орієнтовна загальна вартість кредиту 42240 грн, орієнтовна загальна реальна річна процентна ставка 373,90448160%.

Пунктом 2 Договору передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

Згідно п. 10 Договору інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору.

Договір про надання кредиту №237657-КС-001 підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-4963, що стверджується п. 12 Договору «Юридична адреса та реквізити сторін».

Укладення договору також підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , номер телефону НОМЕР_4 , електронна поштa ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ТОВ «Бізнес Позика» щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №237657-КС-001 від 18.02.2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com, з якої вбачається, що 18.02.2021 року ОСОБА_1 , використовуючи номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет.

У Анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) від 06.05.2024 року зазначено номер платіжної картки позичальника ОСОБА_1 , на яку має бути перерахована сума кредиту в розмірі 24000 грн, зокрема: №453747 та фінансовий номер телефону НОМЕР_5 .

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідками про видачу коштів від 18.02.2021 року, де призначення платежу зазначено «перерахування коштів ОСОБА_1 згідно кредитного договору №237657-КС-001від 18.02.2021 року».

З повідомлення АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0/7-240530/17954 від 06.06.2024 року, слідує, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 .

З виписки по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 за період з 18.02.2021 року по 10.06.2021 року вбачається, що відповідач 18.02.2021 року отримав кредитні кошти в розмірі 24000 грн одним платежем та користувалася ними.

Свої зобов`язання по кредитному договору позивач виконав у повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, не сплачував своєчасно та в повному обсязі щомісячні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом у гривні заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №237657-КС-001 від 18.02.2021 року станом на 12.05.2024 року становить 30436,60 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 19074,90 грн, суми прострочених платежів по процентах 11361,70 грн. Вказане також підтверджується довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором 237657-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2021 року станом на 12.05.2024 року.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме даними: пропозиції укласти Договір (оферта) №237657-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2021 року; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №237657-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2021 року; договору №237657-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2021 року; паспорту споживчого кредиту від 18.02.2021 року; візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору про надання кредиту №237657-КС-001 від 18.02.2021 року; анкети клієнта ОСОБА_1 від 06.05.2024 року; довідки про видачу коштів від 18.02.2021 року; розрахунку заборгованості за кредитним договором №237657-КС-001 від 18.02.2021 року станом на 12.05.2024 року; довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором 237657-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2021 року; виписки АТ КБ «Приват Банк» по рахунку ОСОБА_1 за період з 18.02.2021 року по 10.06.2021 року.

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Мотиви та висновки суду

З`ясувавши думку представників позивача та відповідача, викладені у письмових клопотаннях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке.

18.02.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №237657-КС-001 про надання кредиту у електронній формі в особистому кабінеті Позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача ОСОБА_1 , якому були перераховані кошти в розмірі 24000 грн строком на 16 тижнів зі сплатою процентів за користування кредитом та комісією, що передбачені кредитним договором, шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами.

Отже, кредитний договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.

Договір укладено згідно з ч. 2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме він зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика», заповнив заявку, встановленої форми на сайті відповідача на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, номер банківської карти, обрав суму кредиту, проценти за користування кредитом, суму для виплати та строк виплати, підтвердивши, що вказав повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту.

Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 не був би укладений.

Окрім цього, відповідач був вільним у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання коштів підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину.

Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується наданою АТ КБ «Приват Банк» випискою по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 за період з 18.02.2021 року по 10.06.2021 року, з якої вбачається, що відповідач 18.02.2021 року отримав кредитні кошти одним платежем в сумі 24000 грн.

Окрім цього, АТ КБ «Приват Банк» було надано підтвердження, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 IBAN НОМЕР_2 . Саме цей номер банківської картки був вказаний відповідачем для перерахування коштів за кредитним договором, що підтверджується анкетою клієнта від 06.05.2024 року.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 2 і 3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.

Ні відповідачем, ні його представником доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було.

З матеріалів справи також слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, комісію за на дання кредиту, графік платежів за кредитним договором, а тому вимога ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом ґрунтується на вимогах закону, підтверджується належними доказами, наданими позивачем та дослідженими судом.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про неправильне обрахування суми процентів, оскільки сума заборгованості за процентами обрахована вірно з урахуванням вимог п. 2 Договору, відповідно до якого протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Більше того, представник відповідача у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначає, шо відповідачем ОСОБА_1 лише частково виконані зобов`язання за кредитним договором шляхом сплати суми заборгованості в розмірі 15862,87 грн, що узгоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, та не заперечує того, що сума заборгованості по процентам в розмірі 11361,70 грн обрахована правильно.

Щодо сплати комісії за надання кредиту суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 Договору №237657-КС-001 про надання кредиту від 18.02.2021 року передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Комісія за надання кредиту встановлена в розмірі 2400 грн.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 дійшла такого висновку: «10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин 1 і 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості».

Зазначений висновок відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 2400 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону.

Підстав для визнання умови договору про сплату комісії за надання кредиту нікчемною немає.

Таким чином розрахунок заборгованості, наданий позивачем, який включає, в тому числі проведені відповідачем оплати, є належним доказом заборгованості.

Враховуючи вищевикладене та те, що позичальником кошти в повному обсязі в добровільному порядку ТОВ «Бізнес Позика» не повернуті, суд дійшов висновку позов задовольнити та з відповідача на користь позивача стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19074,90 грн, заборгованість за процентами в розмірі 11361,70 грн, а всього 30436,60 грн.

Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 2422,40 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №3240 від 22.05.2024 року. А тому, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст.ст. 207, 509, 526, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту №237657-КС-001 від 18 лютого 2021 року за тілом кредиту в сумі 19074 гривні 90 копійок, за процентами в сумі 11361 гривня 70 копійок, а всього 30436 (тридцять тисяч чотириста тридцять шість) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», адреса місцезнаходження юридичної особи: бульвар Л. Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133. .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: Світлана КОЗАЧУК