Справа № 235/1031/22
Провадження № 2/204/3292/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кислиці Є.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебувають матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя.

У судове засідання позивач не з`явилась, надавши на адресу суду заяву в якій просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - ОСОБА_2 є громадянином Республіки Казахстан та значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частини 1,2 ст.211 ЦПК України).

Відповідно до ст.496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

З метою створення відповідних засобів, для того, щоб судові або не судові документи, які підлягають врученню за кордоном, були доведені до відома їх одержувачів у належний строк, піклуючись про поліпшення організації правової взаємодопомоги, шляхом спрощення та прискорення процедури, державами-учасницями 15 листопада 1965 року в м.Гаага було укладено Конвенцію про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої приєдналася 19 жовтня 2000 року і Україна та яка набула чинності для останньої 01 грудня 2001 року.

Якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність отримати свідчення особи, яка проживає або перебуває за кордоном, або витребувати якісь докази, що можуть знаходитися за кордоном, це можна зробити на підставі Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах.

У правовідносинах з Республікою Казахстан відсутній двосторонній договір про правову допомогу, тому у цій сфері застосуванню підлягає Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаазька Конвенція 1965 року).

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої статті 5 вказаної Конвенції, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначається Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1, п. 2.1.1. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 № 1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Пунктом 6.2. Інструкції передбачено, що доручення про вручення документів за кордоном на підставі Конвенції про вручення складається судом чи іншим заінтересованим компетентним органом України у формі прохання, яка установлена Конвенцією про вручення, згідно з додатком 10 до цієї Інструкції.

Заповненню підлягають дві частини формуляра - "Прохання" і "Короткий виклад документа" - з урахуванням такого: 6.2.1. При заповненні частини "Прохання" необхідно обов`язково закреслювати будь-які пункти від "a" до "c", які не підлягають урахуванню під час виконання доручення. 6.2.2. Частина "Короткий виклад документа" призначена для вручення отримувачу разом з пакетом документів і має містити якомога детальнішу інформацію, у тому числі стосовно запитуючого органу і сторін у справі, уключаючи наявні контактні телефони.

Заповнений формуляр доручення і документи, що підлягають врученню, надсилаються у двох примірниках (пункт 6.5. Інструкції).

Згідно статті 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Водночас, відповідно статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом:

a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Відповідно до підпункту (b) абзацу першого статті 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На суд покладається обов`язок, зокрема, належним чином та своєчасно повідомити учасників справи про дату, час і місце розгляду справи, що є складовою права кожної особи на доступ до правосуддя. Зокрема, на Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська, який здійснює розгляд вищезгаданої цивільної справи, покладено обов`язок надіслання позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження та судової повістки-повідомлення про судове засідання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, для належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи здійснити направлення відповідачу у справі - іноземній фізичній особі ОСОБА_2 , копії позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження та судової повістки-повідомлення про судове засідання у порядку, передбаченому підпунктом (а) першого абзацу статті 5 Гаазької Конвенції 1965 року.

Крім того, з метою всебічного, повного, об`єктивного розгляду справи та, беручи до уваги те, що відповідач у справі є громадянином Республіки Казахстан та проживає за межами території України, а саме у Республіці Казахстан, розгляд даної справи істотно впливає на права та обов`язки ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне доручити компетентному органу Республіки Казахстан вчинити також певні процесуальні дії.

Згідно зі ст. ст. 139, 140 ЦПК України витрати пов`язані із залученням перекладача та вчиненням інших дій необхідних для розгляду справи, у даному випадку пов`язаних із перекладом документів, направленням судового доручення та оплаті за їх вручення, несе заінтересована сторона, а після розгляду справи, згадані витрати будуть розподілятись відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 252, п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Враховуючи тривалість виконання судового доручення про вручення документів з кордоном для належного повідомлення відповідача про розгляд такої цивільної справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до надходження до суду відповіді від компетентного органу іноземної держави на дане судове доручення.

Керуючись статтями 252, 253 ЦПК України, суд

ухвалив:

Направити компетентному органу Республіки Казахстан судове доручення про вручення документів відповідачу ОСОБА_2 , який є громадянином Республіки Казахстан.

Доручити компетентному органу Республіки Казахстан:

1. Вручити відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Республіки Казахстан та значиться за адресою: АДРЕСА_1 , наступні документи у справі:

-копію позовної заяви з додатками;

-копію ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі;

- виклик (повідомлення) про день судового розгляду.

2. Допитати ОСОБА_2 , за такими питаннями:

-чи визнає відповідач заявлені позовні вимоги про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя?

-чи згоден відповідач щоб справа розглядалася у його відсутність?

-чи буде відповідач присутнім в судовому засіданні (особисто чи через представника)? Хто буде його представником? Чи повідомляти його про судові засідання і якщо так, то у який спосіб?

- чи може він повідомити про інші обставини, що мають істотне значення для розгляду справи?

-чи є можливість повідомляти відповідача на адресу електронної пошти? Якщо так, то вказати дані про таку адресу.

3.Доручити компетентному органу Республіки Казахстан прийняти від відповідача ОСОБА_2 , письмові документи, які він вважає за потрібне долучити до матеріалів цивільної справи.

4.Всі складені документи за результатами виконання міжнародного судового доручення компетентним органом Республіки Казахстан направити до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 протягом двадцяти днів з дня отримання даної ухвали суду надати до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 3 (три) екземпляри нотаріально засвідченого перекладу казахською мовою для вручення їх за кордоном, а саме: копію позовної заяви з додатками, ухвалу суду від 16 вересня 2024 року про прийняття справи до провадження та відкриття провадження у справі та повідомлення про день та час судового розгляду.

Процесуальні наслідки невиконання вимог суду щодо надання документів покладаються на позивача.

Провадження у справі зупинити до надходження до суду відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення.

Визначити дату наступного судового засідання у справі 13 травня 2025 року 14 год 30 хв, резервна дата: 17 червня 2025 року 14 год 30 хв.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар