26.09.2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/5967/24

Провадження № 2/642/1599/24

26 вересня 2024 року

м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної військової (державної) адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської районної військової (державної) адміністрації Харківської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень визнання недійсним державного акту на право власності на землю, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся керівник Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова Омаров А.А. огли, який діє в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної військової (державної) адміністрації з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської районної військової (державної) адміністрації Харківської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень визнання недійсним державного акту на право власності на землю, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024, справа надійшла в провадження судді цього ж суду Петрової Н.М.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність направлення вищевказаної цивільної справи за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є повернення земельної ділянки та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки №:12:000:0100, площею 0,44 (га), яка розташована за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, Малоданилівська селищна рада.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦПК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 в справі №61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Також, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`яхані з нерухомим майном.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №394884088 від 13.09.2024, земельна ділянка №:12:000:0100, площею 0,44 (га), яка розташована за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, Малоданилівська селищна рада, що не відноситься до території на яку поширюється юрисдикція Холодногірського району м.Харкова.

З урахуванням наведеного, позов має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності.

Вказані обставини встановлені до відкриття провадження у справі.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки земельна ділянка №:12:000:0100, площею 0,44 (га), розташована за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, Малоданилівська селищна рада, то компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Дергачівський районний суд Харківської області.

Відповідно до п.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне направити справу за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області (62300, Харківська обл., м.Дергачі, вул. 1-го Травня, буд.63).

Керуючись ст. 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №642/5967/24, провадження №2/642/1599/24 за позовною заявою заяви керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Харкова, який діє в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної військової (державної) адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської районної військової (державної) адміністрації Харківської області, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісового фонду шляхом визнання незаконними та скасування рішень визнання недійсним державного акту на право власності на землю, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки - надіслати за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області (62300, Харківська обл., м.Дергачі, вул. 1-го Травня, буд.63).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА