Справа № 933/676/24
Провадження № 2-о/933/45/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2024 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

заявника - ОСОБА_1

секретаря судового

засідання - Осадчої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

01.10.2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 01.10.2024 року відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання на 08:30 годину 31.10.2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що з 09 жовтня 2023 року вона набула право на отримання пенсії за віком після досягнення 60 років.

18 квітня 2024 року вона звернулася до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області у селищі Олександрівка, Краматорського району Донецької області, із заявою на призначення їй пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУу Сумській області № 25 від 26 квітня 2024 року заявниці було відмовлено в призначенні пенсії.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії за віком фахівцями не було взято до уваги і не зараховано до страхового стажу періоди роботи, згідно належну трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15 травня 1983 року на « ОСОБА_2 » (рос. мовою), за 1983-1999 роки, у зв`язку з неповною інформацією про вироблені вихододні та про реорганізацію колгоспу, а також, уточнюючі довідки №№ 136,137 від 13.03.2024 року, виданих Трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, оскільки її ім`я та по батькові зазначено в документах зі скороченнями - « ОСОБА_1 » (російською мовою), замість « ОСОБА_1 » (російською мовою), та « ОСОБА_3 - ОСОБА_1 » (російською мовою), замість « ОСОБА_3 - ОСОБА_1 » (російською мовою), що може викликати сумнів в належності їй вказаних архівних довідок.

Виправити зазначені невідповідності у позасудовому порядку шляхом звернення до колгоспу імені ОСОБА_4 , в подальшому - КСП імені Леніна, Олександрівського району Донецької області неможливо, у зв`язку з його реорганізацією і ліквідацією.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт належності їй архівних довідок: №№ 136, 137 від 13.03.2024 року, виданих трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, у яких її прізвище, ім`я, по батькові вказано російською мовою як - « ОСОБА_2 » (російською мовою), та « ОСОБА_1 » (російською мовою), замість правильного « ОСОБА_3 - ОСОБА_1 » (російською мовою), та « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Крім того, просить зарахувати до страхового стажу періоди роботи, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15 травня 1983 року на « ОСОБА_2 » (російською мовою) за 1983-1999 роки.

У судовому засіданні заявниця підтримала заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у повному обсязі, та просила її задовольнити. Надала суду пояснення, відповідно викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 08.10.2024 року на електронну адресу суду через систему «Електронний суд» надав відзив на заяву, відповідно до якого представник просила залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючих документів) (а.с.40,44-46).

Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я заявниці « ОСОБА_5 », (число, місяць та рік народження не зазначено), заведено трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 (а.с.17-26).

08.04.2024 року трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, заявнику було видано:

- архівну довідку № 136 про відпрацьовані людино-дні за 1980-1989 роки в колгоспі імені Леніна Олександрівського району Донецької області, в якій прізвище, ім`я, по батькові зазначено скорочено « ОСОБА_2 » (а.с.27);

- архівну довідку № 137 про відпрацьовані людино-дні за 1990-1992, 1996-2000 роки в колгоспі імені ОСОБА_4 , з 1996 року КСП імені Леніна Олександрівського району Донецької області, в якій прізвище, ім`я, по батькові зазначено скорочено « ОСОБА_1 » (а.с.28).

18 квітня 2024 року заявниця звернулася до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області у селищі Олександрівка, Краматорського району Донецької області, із заявою на призначення їй пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУ в Сумській області за № 25 від 26.04.2024 року заявнику було відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано періоди роботи: згідно трудової книжки колгоспника від 15.05.1983 року серії НОМЕР_1 за 1983-1999 роки, у зв`язку з не повною інформацією про вироблені вихододні та про реорганізацію колгоспу, а в довідках від 08.04.2024 № 136 та № 137, виданих трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, ім`я та по батькові зазначені не повністю. Страховий стаж заявника становить 12 років 05 місяців 25 днів (а.с.32-33).

Як вбачається з матеріалів справи, виправити зазначені невідповідності у позасудовому порядку шляхом звернення до колгоспу імені Леніна, в подальшому - КСП імені Леніна, Олександрівського району Донецької області неможливо, у зв`язку з його реорганізацією і ліквідацією, заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить суд:

- встановити факт належності їй архівних довідок: №№ 136, 137 від 08.04.2024 року, виданих трудовим архівом Олександрівської селищної ради Донецької області, у яких її прізвище, ім`я, по батькові вказано російською мовою як - « ОСОБА_2 » (російською мовою), та « ОСОБА_1 » (російською мовою), замість правильного « ОСОБА_2 » (російською мовою), та « ОСОБА_1 » (російською мовою); -

- зарахувати до страхового стажу періоди роботи, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15 травня 1983 року на « ОСОБА_2 » (російською мовою) за 1983-1999 роки.

08.10.2024 року на адресу суду представником заінтересованої особи надано відзив на заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, відповідно до якого просить залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючих документів), оскільки із заяви вбачається спір про право (а.с.44-46).

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно положень п.3 ч.2 ст.19, ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження, тобто непозовного цивільного судочинства, призначеного для розгляду цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім перелічених в частині першій цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Згідно змісту поданої заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, з метою зарахування її страхового стажу період роботи за 1983-1999 роки, з метою отримання права на пенсію за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю у заявниці необхідного страхового стажу.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п.2.1 п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок).

За правилами, закріпленими в пунктах 1 та 2 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Тобто, встановлення фактів наявності трудового (страхового) стажу здійснюється органами ПФУ, а відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що отримавши відмову в призначенні пенсії за віком, ОСОБА_1 в установленому законом порядку її не оскаржила, а звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Верховний Суд за результатами розгляду справи №706/1637/16-ц прийняв постанову від 08 жовтня 2018 року, в якій висловив позицію, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг), так як встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника законом встановлено окремий порядок, з урахуванням якого особа для розгляду питання про підтвердження факту виконання норм обслуговування має звертатися до спеціально створеної Пенсійним фондом комісії та за результатами прийняття цією комісією відповідного рішення, особа не позбавлена можливості його оскаржити в Пенсійному фонді України або до суду. Зокрема, особа має звертатися за захистом свого права, але не із заявою про встановлення факту трудових відносин та фактів щодо трудової діяльності, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду за правилами адміністративного судочинства у разі незгоди з таким рішенням.

У постанові Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 336/1272/19 зазначено, що «порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачає можливість лише встановлення судом факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо зазначені в ньому прізвище, ім`я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження. В усіх інших випадках підтвердження наявного трудового стажу здійснюється підрозділами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, яке (рішення) може бути предметом оскарження у встановленому законом порядку. Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду».

Згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що наявний спір через відмову органами Пенсійного фонду України в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, що зумовлено не зарахуванням органами Пенсійного фонду України страхового стажу, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 15.05.1983 року за 1983-1999 роки, у зв`язку з не повною інформацією про вироблені вихододні та про реорганізацію колгоспу.

Спори щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсій та інших соціальних виплат, є публічно-правовими, виникли з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинні розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Згідно положень ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення, здійснюваного державою.

Таким чином, в даних правовідносинах вбачається спір про право на призначення пенсії за віком, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосується рішень та дій управління Пенсійного фонду України, його посадових осіб, щодо не призначення заявниці пенсії за відсутності необхідного страхового стажу.

Згідно положень п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суддя своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в частині вимоги про зарахування до страхового стажу періодів роботи, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15 травня 1983 року на « ОСОБА_2 » (російською мовою) за 1983-1999 роки, необхідно закрити.

Керуючись ст.ст.255, 315, 260, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі в частині вимоги про зарахування до страхового стажу періодів роботи, згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 15 травня 1983 року на « ОСОБА_2 » (російською мовою) за 1983-1999 роки, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити заявнику право звернутися за захистом своїх прав з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 31 жовтня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, місце знаходження: вул. Батюка, буд. 8, м. Слов`янськ, Донецької області, .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.