Справа № 487/9557/23
Провадження № 2/487/1078/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Свєтликова Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївгаз» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до АТ «Миколаївгаз», яким просила зобов`язати АТ «Миколаївгаз» провести перерахунок заборгованості за розподіл газу за її особовим рахунком№ НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 , з врахуванням фактичного споживання газу без встановлення лічильника для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою АДРЕСА_1 . Природний газ використовується виключно для приготування їжі на газовій плиті.

Відповідно до складеного відповідачем рахунку-повідомлення за листопад 2023 року у неї наявна заборгованість з розподілу газу на суму 600 грн.. Не погоджуючись з існуванням заборгованості, вона звернулася до відповідача.

Отримавши відповідні роз`яснення з приводу нарахування заборгованості, вона прийшла до висновку, що АТ «Миколаївгаз» невірно застосовуються норми споживання природного газу, як до об`єкту побутового споживача який не забезпечений лічильником газу, оскільки в її квартирі зареєстровано та проживають лише дві особи, вона та її син, у той час як нарахування об`ємів спожитого газу здійснюється з розрахунку на чотирьох зареєстрованиї та проживаючих осіб.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 27.12.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 10.01.2024 справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

08.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заявленої позиції зазначив, що побутовий споживач за адресою АДРЕСА_1 не забезпечений лічильником газу і фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживання за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Відсутність у позивача встановленого лічильника газу, обумовлена фактичною відмовою споживача від його встановлення.

З урахуванням відмови споживача від встановлення лічильника, у відповідності до вимог абз. 7 п. 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, позивачу було проведено нарахування не облікованих об`ємів природного газу за період з 01.03.2023 року по 30.09.2023 року за граничними нормами споживання в сумі 611,81 грн..

Обсяги граничних норм споживання, визначені Додатком №19 до Кодексу ГРМ відповідно до якого по відношенню до позивача була застосована норма яка складає 18,3 м. куб. на особу яка проживає у вказаному приміщенні і яка визначається, з розрахунку наявності в квартирі споживача однієї газової плити та відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача.

Таким чином, при розрахунку граничних об`ємів споживання природного газу позивачем, були враховані наступні показники, а саме: кількість газових приладів одна газова плита ПГ-4, кількість осіб, зареєстрованих в домоволодінні споживача дві особи, граничні об`єми споживання природного газу населенням які складають 18,3 м. куб на особу.

З урахуванням зазначеного, представник відповідача вважав позовну заяву не обґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

08.04.2024 позивач надала до суду відповідь на відзив, виклавши тотожні позовній заяві обставини.

Ухвалою суду від 29.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовну заяву підтримали наполягали на її задоволені.

Позивач зазначила, що лічильник не було встановлено у її квартирі з поважних причин, оскільки вона була відсутня за місцем свого проживання, що не може свідчити про факт її відмови від його встановлення.

Стверджувала, що у 2023 році встановлення газового лічильника на об`єкті побутового споживача не було обов`язковим, а отже відповідачем неправомірно було застосовано обсяги граничних норм споживання природного газу, відносно неї, як споживача.

Представник відповідача адвокат Свєтликов Д.Ю. в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити з огляду на обставини викладені у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі Ліцензії №853 від 29.06.2017 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг АТ «Миколаївгаз» здійснює діяльність розподілу природного газу. Отже, АТ «Миколаївгаз» є оператором газорозподільної системи.

Відносини між АТ «Миколаївгаз» та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, Кодексом ГРМ та Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до статті 40 Закону України про ринок природного газу, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг винесла Постанову від 30.09.2015 № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» затвердила Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір розподілу природного газу).

Відповідно до пункту 1.1, 1.2 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

За приписами пункту 1.4 Типового договору розподілу природного газу у ньому використовуються наступні терміни, які мають значення для вирішення спору:

Реєстр споживачів постачальника - це перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Норми споживання - об`єм та вид споживання природного газу, установлені згідно із законодавством для проведення побутовими споживачами розрахунків за спожитий природний газ у разі відсутності лічильників газу.

Згідно з п. 5.3, 5.4 Типового договору розподілу природного газу при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

Порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України про забезпечення комерційного обліку природного газу, постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: тільки для приготування їжі - з 1 січня 2023 року;

Згідно з положеннями пп. «а» п. 1 ст 1 ст. 6 Закону України про забезпечення комерційного обліку природного газу, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.

Відповідно до абз.1 п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

За змістом пп. 5 п 2 глави 2 Розділу XI Кодексу ГРМ до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема, відмова в доступі до об`єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

За приписами абз. 4, 5 п. 4 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

Відповідно до пункту 11 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акту-розрахунку враховується таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акту про порушення (тобто до закритого балансового періоду, не потребує коригування (вкочення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі мас бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

Згідно з Додатком №19 до Кодексу газорозподільних систем (пункт 3 глави 4 розділу ІХ) встановлені граничні об`єми споживання природного газу населенням у разі порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме для споживачів з типом та комбінацією обладнання - «Плита газова у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача» у обсязі 18,3 м. куб. людино-місяц.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу на об`єкті газоспоживання за адресою: АДРЕСА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_2 відкритий у АТ «Миколаївгаз).

Відповідно до Інформації про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №23063-07-08 від 31.07.2023 року та довідки відданої головою правління ОСББ «50, АДРЕСА_3 » від 22.11.2023 року, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ..

Зі змісту попередження про встановлення лічильника газу від 14.07.2021 року за №54003.1-СЛ-14017-0721, ОСОБА_1 , було попереджено, що 28.07.2021 року в квартирі за адресою АДРЕСА_2 буде здійснюватись встановлення лічильника газу за рахунок Оператора ГРМ.

Разом з тим, у зазначену дату споживачем не було надано доступ працівникам відповідача до квартири для встановлення газового лічильника.

Вказаний факт свідчить про порушення позивачем, як споживачем природного газу, пункту 5 пункту 2 глави 2 Розділу XI Кодексу ГРМ, що було засвідчено Актом про порушення № 000167 від 28.07.2021 року, складеним представниками АТ «Миколаївгаз» за участю представника органу місцевого самоврядування, заступника голови адміністрації Заводського району ММР Чепіжка С.В..

У Акті про порушення № 000167 від 28.07.2021 року, міститься роз`яснення наслідків відмови побутового споживача в доступі представників Оператора ГРМ до власного об`єкта для встановлення лічильника газу, а саме нарахування плати за спожитий природний газ за граничними нормами його споживання.

Листом від 03.08.2021 року на адресу позивача було направлено копію Акту про порушення № 000167 від 28.07.2021 року та запрошення на засідання Постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення АТ «Миколаївгаз» на 20.08.2021.

Факт отримання, 19.08.2021 року позивачем вказаного листа та копії Акту про порушення № 000167 від 28.07.2021 року підтверджується копією рекомендованого поштового відправлення зі зворотнім повідомленням.

Відповідно до Протоколу №32 від 20.08.2021 року, постійно діючою комісією з розгляду актів про порушення АТ «Миколаївгаз» розглянуто, Акт про порушення № 000167 від 28.07.2021 року та прийнято рішення про його затвердження.

З урахуванням зазначеного, з 01.10.2021 року ОСОБА_1 було здійснено нарахування плати за спожитий природний газ за адресою АДРЕСА_2 , увідповідності до граничних норм споживання природного газу у обсязі 18,3 м. куб. людино-місяць.

Нарахування граничних плати за спожитий прирожний газ побутовому споживачу ОСОБА_1 здійснено відповідачем правомірно, з урахування вищезазначених положень нормативно-правових актів.

Твердження позивача, щодо, як на її думку, неправомірності дій відповідача, суд вважає безпідставними, та такими, що ґрунтуються на невірному трактуванні вимог вищезазначених нормативно-правових актів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

На підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як споживач, при зверненні до суду з даним позовом, звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи положення ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївгаз» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Миколаївгаз» (місцезнаходження м. Миколаїв, вул. Погранична, 159), .

овне судове рішення складено 30.09.2024 року.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк