ПОСТАНОВА

іменем України

17 вересня 2024 року м. Кропивницький

справа № 397/683/23

провадження № 22-ц/4809/461/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської областівід 21 листопада 2023 року у складі судді Максимовича І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - доньку ОСОБА_5 . Відомості про батька дітей у порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України, були записані за її вказівкою та зазначено батьком дітей ОСОБА_6 , оскільки шлюб між нею та ОСОБА_3 не було офіційно зареєстровано. Посилалась на те, що з ОСОБА_3 проводили разом свята, відпочивали разом, проживали та вели спільне господарство, доглядали спільних дітей, однак в подальшому їх відносини погіршились та вони припинили сімейні відносини. Діти залишились з позивачем. Однак, вона разом з ОСОБА_7 виховувала спільних дітей, він, як батько дітей, матеріально їх утримував. За життя ОСОБА_3 планував записати дітей на своє прізвище.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України ОСОБА_7 був мобілізований до Збройних сил України. ІНФОРМАЦІЯ_4 військовослужбовець ОСОБА_3 трагічно загинув.

Зазначала, що встановлення факту батьківства їй необхідно для відновлення родинних відносин її дітей з бабою та іншими близькими особами по його лінії; для реалізації особистих майнових та немайнових прав дітей; для вирішення питань, пов`язаних із спадкуванням, що можуть виникнути в майбутньому для її дітей та для отримання соціальної допомоги у зв`язку зі смертю батька.

Про те, що ОСОБА_3 є батьком дітей, можуть підтвердити свідки та не заперечує відповідачка.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд:

- встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- ухвалити рішення, яким зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №843, складеного 05 травня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_4 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, а саме записати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »;

- ухвалити рішення, яким зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №1985, складеного 22 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_5 , уродженки м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянки України, а саме записати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »;

- інші записи залишити без змін.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської областівід 21 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позову.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 26 лютого 2024 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (т.1 а.с.134-135).

Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області направило до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін (т.1 а.с.154-156).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити. ОСОБА_2 позовні вимоги визнала. Пояснила, що батьком дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_3 , який є її рідним сином та отримав під час виконання бойового завдання поранення, несумісні з життям і ІНФОРМАЦІЯ_9 помер. Відповідно діти є її рідними онуками.

Відповідач та треті особи у судове засідання апеляційного суду, яке відбулося 17 вересня 2024 року, не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності відповідача та третіх осіб на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, серія НОМЕР_1 , матір`ю дитини записана ОСОБА_10 , батьком - ОСОБА_6 (т.1 а.с.8).

Як свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 01 серпня 2019 року №1 відомості про батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (т.1 а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22 вересня 2010 року, виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, матір`ю дитини записана ОСОБА_10 , батьком - ОСОБА_6 (т.1 а.с.12).

Як свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 01 серпня 2019 року №6 відомості про батька дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - ОСОБА_6 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (т.1 а.с.3).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12 квітня 2022 року №5 убачається, що 17 грудня 2014 ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та після реєстрації шлюбу отримала прізвище « ОСОБА_12 » (т.1 а.с.7).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Бахмут Донецької області, Україна, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13 квітня 2023 року, виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т.1 а.с.15).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 (відповідач по справі) та ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 про 1997 року (т.1 а.с.16-21).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачкою не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а сам факт підтримання позивачкою та ОСОБА_3 особистих стосунків не може бути покладений в основу визначення біологічного походження дітей від нього.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Частина перша статті 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто, при вирішенні спору щодо батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Обставини, передбачені ч.2 ст.128 СК України, можуть підтверджуватись різними доказами. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно із якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі №760/3977/15 (провадження №61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі №373/2257/18 (провадження №61-15136св20).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.

Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі №543/738/16-ц (провадження №61-4163св18), від 29 серпня 2018 року в справі №641/9147/15 (провадження №61-26210св18), від 21 листопада 2018 року в справі №225/6301/15-ц (провадження №61-30047св18), від 12 грудня 2019 року в справі №562/1155/18 (провадження №61-11709св19).

Встановлено, що позов про встановлення факту батьківства пред`явлено до ОСОБА_2 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_7 , що підтверджується письмовими доказами по справі. ОСОБА_2 визнала та підтримала доводи, викладені у позові ОСОБА_1 , як у судовому засіданні суду першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Зазначене свідчить про відсутність спору між ОСОБА_1 та матір`ю померлого ОСОБА_7 з приводу питань батьківства померлого сина відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підтвердження вимог позивачем також були надані фото, на яких зображені померлий ОСОБА_7 з ОСОБА_1 , а також хлопчиком у маленькому віці вдома. Фото вказують на теплі та гарні стосунки чоловіка та дитини. Також є фото дідуся та бабусі з дитиною у малому віці (а.с.37-39).

Крім того, до суду апеляційної інстанції представником позивача було надано висновок про біологічну спорідненість від 14 серпня 2024 року №HID24-752 CMI/C1, відповідно до якого ймовірність спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_5 складає 99, % (т.2 а.с.29).

Відповідно до висновку про біологічну спорідненість від 14 серпня 2024 року №HID24-752 CMI/C2 ймовірність спорідненості ОСОБА_2 та ОСОБА_4 складає 98, % (т.2 а.с.26).

Враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позов про встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_7 щодо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , доведено належними та допустимими доказами, які сумнівів у колегії суддів не викликають, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з підпунктами 2.13.1., 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: 2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської областівід 21 листопада 2023 рокускасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Внести зміни до актового запису №843, складеного 05 травня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_4 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, а саме записати батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Внести зміни до актового запису №1985, складеного 22 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_5 , уродженки м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянки України, а саме записати батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко