Справа № 597/2146/23
Провадження № 2/597/14/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2024 р. м.Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі: суддя Васильченко В.В., секретар Богдан В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кульгавець Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та аліментів на оплату додаткових витрат на дитину,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивачка), в інтересах якої діє представник адвокат Кульгавець С. М., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) посилаючись на те, що вони з відповідачем з 13.08.2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2007. У даному шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.01.2021. Судовим наказом Заліщицького районного суду Тернопільської області №597/1597/23 від 09.09.2023 з відповідача вирішено стягувати на користь позивачки на утримання малолітньої дочки аліменти у розмірі 1/4 частини місячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.08.2023. На виконання цього судового наказу 09.10.2023 Дніпровським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження НОМЕР_8. На даний час відповідачем аліментні зобов`язання визначені судовим наказом, стосовно яких розпочато примусове стягнення, виконуються у визначеному судом розмірі. Таким чином сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Крім цього, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дочки, зазначає що дитина сторін на даний час є малолітньою, проживає та перебуває на утриманні позивачки, що стверджується: довідкою від 01.04.2022 року №6105- про взяття на облік ВПО; актом про фактичне місце проживання без реєстрації від 03.08.2023 року; довідкою №19-15/1/818 виданою 03.08.2023 Бедриківським старостинським округом Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області; довідкою №1 виданою 29.09.2023 року КУ «Заклад дошкільної освіти «Сонечко» с. Бедриківці Заліщицької міської ради. Відповідач є батьком ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.01.2021. Відповідач проживає окремо від позивачки та малолітньої дитини, коштів, які б покривали додаткові витрати на дитину, які самостійно несе позивачка, не надає, згоди щодо способу виконання ним свого обов`язку утримувати дитину сторони в добровільному порядку не дійшли. В обґрунтування позовних вимог у цій частині зазначаю про пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивачки, загальна вартість життя, обмеження позивачки у можливості самостійно працювати, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною, те, що відповідач є працездатним, тому може надавати допомогу, а також те, що дитина сторін по справі часто хворіє, потребує систематичного обстеження та лікування протягом тривалого часу. Беручи до уваги викладені вище обставини, вважає доведеними ті, обставини, що позивачка має право на оплату відповідачем додаткових витрат на дитину, які вона несе. Понесення позивачкою додаткових витрат на утримання дитини та їх розрахунок підтверджується наступними доказами: епікризом (випискою з історії хвороби стаціонарного хворого) ОСОБА_3 №4017/606; епікризом (випискою з історії хвороби стаціонарного хворого) ОСОБА_3 №6979/1012; випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 №6641; консультативним висновком педіатра від 07.09.2023; довідкою про реєстрацію проведеної вакцинації від 07.09.2023 ОСОБА_3 ; рахунком № 982848 від 27.04.2023 про витрати на медичні дослідження, квитанцією про оплату вказаних вище медичних досліджень від 27.04.2023 на суму 450 грн; 7-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період квітень 2023 року; витрати на дитину за квітень 2023 року склади 3486,51 грн.; рахунком №990527 від 04.05.2023 року про витрати на медичні дослідження ОСОБА_3 ; квитанцією про оплату вказаних вище медичних досліджень від 04.05.2023 на суму 1855 грн; 20-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період травень 2023 року; витрати на дитину травень 2023 року - 9352,70 грн.; рахунком №1028148 від 10.06.2023 про витрати на медичні дослідження ОСОБА_3 ; квитанцією про оплату вказаних вище медичних досліджень від 10.06.2023 на суму 180 грн; рахунком №1040918 від 23.06.2023 року про витрати на медичні дослідження ОСОБА_4 ; рахунком № 1041748 від 24.06.2023 про витрати на медичні дослідження ОСОБА_3 ; квитанцією про оплату вказаних вище медичних досліджень від 24.06.2023 на суму 180 грн; рахунком №1042454 від 26.06.2023 року про витрати на медичні дослідження ОСОБА_3 ; квитанцією про оплату вказаних вище медичних досліджень від 26.06.2023 на суму 315 грн; 20-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період червень 2023 року; витрати на дитину за червень 2023 року - 4322,22 грн; рахунком №1063491 від 18.07.2023 про витрати на медичні дослідження ОСОБА_3 ; 11-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період липень 2023 року; витрати на дитину липень 2023 року - 5561,30 грн.; рахунком №1084439 від 08.08.2023 про витрати на медичні дослідження ОСОБА_3 ; квитанцією про оплату вказаних вище медичних досліджень від 08.08.2023 на суму 785 грн; 25-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період серпень 2023 року; витрати на дитину серпень 2023р - 7531,12 грн.; 25-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період вересень 2023 року; витрати на дитину вересень 2023 року - 11513,26 грн.; 13-ма фіскальними чеками на придбання продуктів, товарів та ліків за період жовтень-листопад 2023 року; витрати на дитину з 01.10.2023р по 05.11.2023р - 7971 грн.; витрати позивачки-матері дитини з квітня 2023р по вересень 2023 року -15777,80 грн.

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 10 000 грн., щомісячно, додаткових витрат на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту набрання рішенням суду у даній справі законної сили і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 , кошти на своє утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи з 04 грудня 2023 року і до досягнення трьох річного віку дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з відповідача на її користь всі понесені та документально підтверджені судові витрати по справі, зазначає що на теперішній час вона понесла витрати на суму 6441,60 відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу від 04.12.2023, згідно Договору №120/23 від 25.09.2023.

22.01.2024 до суду надійшов відзив на позов про стягнення аліментів, в якому відповідач ОСОБА_2 зазначає, що позовні вимоги не визнає, категорично не згоден з позовними вимогами позивачки з огляду на декілька підстав. Судовим наказом №597/1597/23 від 07.09.2023 з нього вже стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. При цьому станом на теперішній час він сплачую аліменти на утримання своєї дитини від першого шлюбу також у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу - відповідно до рішення №757/36777/19-ц від 30.11.2020 Печерського суду м. Києва. Таким чином, він має щомісяця витрачати на виплату аліментів на утримання обох своїх дітей 1/4 частину свого заробітку. У разі задоволення позовних вимог про додаткове стягнення з нього аліментів у твердій фіксованій сумі у розмірі 15000 грн. щомісяця, та щомісячна виплата ним в якості аліментів (по вже існуючим та набравшим чинності вказаним вище судовим рішенням) буде значною мірою перевищувати стягнення з нього, як боржника, допустимий розмір щомісячного відрахування аліментів, який передбачений чинним законодавством України. Зазначає, що він станом на теперішній час має постійний, а не мінливий дохід. Зауважує, що окрім обов`язків по утриманню моїх дітей від обох шлюбів, він також має і певні права людини і громадянина, які мені гарантовано Конституцією України. Під час розгляду судової справи та винесення рішення за результатами її розгляду суд має неухильно дотримуватись позиції рівності сторін перед законом, пересвідчитись у відсутності порушень прав сторін (стаття 55 Конституції України") та не допустити порушення його прав щодо загального розміру стягнення з мене аліментів. Також просить суд взяти до уваги, що він добровільно витрачав кошти на утримання моєї дочки ще до звернення позивачки до суду, та в підтвердження цього надав копії товарних чеків та банківських переказів на банківський рахунок позивачки.

Другою підставою своєї незгоди з позовними вимогами позивачки у твердій фіксованій сумі полягає у наступному. Станом на теперішній час у нього суттєво погіршився матеріальний стан - значно зменшився дохід (в підтвердження додав копії податкової декларації ФОП ОСОБА_2 за 2023р. з цифровим підписом). Компанія, у якій він працює, зараз виплачує йому значно меншу суму внаслідок того, що у нашій країні йде війна і запроваджено воєнний стан, знизились її прибутки тощо. Знайти в умовах війни іншу роботу чи додатковий підробіток він не має можливості, і вимушений задовольнятись тим, що заробляє. На ці грошові кошти він має харчуватись, придбавати одяг, купувати ліки та сплачувати комунальні платежі за житло. Звертає увагу суду на той факт, що він неодноразово пропонував позивачці повернутись з дитиною у м. Київ, жити разом сім`єю, вести спільне господарство та на власні очі пересвідчитись у тому, як зараз він вимушений жити і скільки заробляє. Натомість, позивачка віддає перевагу життю за тисячу кілометрів від нього та вимагає від нього необґрунтовано великої суми на утримання спільної дитини та її самої. Зазначає, що наданий в якості доказів позивачкою до позову список витрат на утримання спільної дочки та перелік здійснених нею покупок його був обурив з огляду на наступне. Зазначає, що дуже любить свою дочку, щиро сумую за нею, хвилююсь про її благополуччя та хотів би, щоб вона мала все найкраще та у достатній кількості. Але станом на теперішній час, коли у країні йде війна та відчувається фінансова нестабільність, він впевнений, що трати на дитину мають бути розумними, а не такими, які вказала позивачка; в умовах теперішній реалій є неприпустимим витрачати на дитячі речі більше, ніж того потребує здоровий глузд (навести приклад - фломастери та ін.). У переліку покупок позивачки вказано речі, яких дитина гостро не потребувала, які не є речами першої необхідності та які вважає не потребою, а вишуком. Якби позивачка проживала разом зі з ним сім`єю, то не мала б змоги витрачати на непотрібні речі стільки коштів, скільки вона зазначила у додатку до свого позову, оскільки моє фінансове становище не сприяло б її примхам, та оскільки не можна вимагати із подружжя більше, ніж він в змозі заробити. Зазначає, що позивачка може вказати в якості своїх бажань яку завгодно суму стягуваних з нього аліментів, але він звертаю увагу суду, що не має можливості задовольнити її бажання внаслідок важкого матеріального становища. Стосовно наданих позивачкою товарних чеків, підтверджуючих купівлю нею речей для дитини, зазначає, що позивачкою не було доведено, що всі ці покупки були здійснені саме нею та саме для їх спільної дитини, а не були запозичені у подруг та знайомих спеціально для введення суду в оману. Вважаю ці докази неналежними та такими, які не можуть стовідсотково підтвердити дії позивачки. Просив суд прийняти до уваги його матеріальне становище, яке значно погіршилось у зв`язку з війною.

30.01.2023 через канцелярію суду позивачкою було подано відповідь на відзив, згідно якого вона заперечує проти відзиву відповідача. Зазначила, що відповідач у відзиві зазначав, що сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу у розмірі 1/4 частини усіх видів свого доходу, відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва №757/36777/19-ц від 30.11.2020 року, однак не надав до відзиву жодних доказів реального виконання зазначеного вище рішення суду про стягнення з нього аліментів, зокрема довідки з ДВС про сплату ним аліментів та/чи квитанцій, які б це підтверджували. Також відповідач посилається на неможливість стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, з тих підстав, що у нього постійний, а не мінливий дохід, однак знову ж таки жодних доказів цього суду не надав. За вказаних вище обставин вважає відзив відповідача голослівним, тобто таким, що не підтверджений жодним доказом. Щодо наданих відповідачем чеків на переказ позивачці коштів за період з травня 2022 року по серпень 2023 року, зазначила, що за вказаний період не має жодних претензій до відповідача щодо утримання малолітньої дочки та себе, як дружини, тому зазначені чеки до даної справи не мають жодного відношення. Додаткові витрати на дитину подано до суду 04.12.2023 року, які просить стягнути з моменту набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Щодо стягнення коштів на її утримання, просить їх стягувати починаючи з 04 грудня 2023 року і до досягнення трирічного віку їх дитиною. Стверджує, що з 01.04.2023 року не отримує жодної гривні аліментів на своє утримання, тому змушена просити коштів на лікування та на інші обов`язкові потреби у своїх батьків, оскільки перебуваю у декретній відпустці, що достеменно відомо відповідачу. Зазначені вище аліменти на її утримання не будуть регулярними стягненнями з відповідача, а стягуватимуться з нього лише два місяці, враховуючи те, що їх малолітній дочці 14.01.2024 року виповнилося три роки. Зазначила, що з відповідача аліментів за судовим наказом Заліщицького районного суду Тернопільської області у справі №597/1597/23 від 07.09.2023 року, який перебуває на виконанні Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ), з 01.11.2023 року не отримує аліментів, з невідомих їй причин. Вважає, що податкова декларації платника податків фізичної особи підприємця (ФОП), не відображає всіх його доходів, оскільки показує його дохід з певних видів діяльності, але не з усіх. Окрім основних доходів як підприємець, відповідач може мати інші види доходів як фізична особа, які жодним чином не будуть зазначені в податковій декларації приватного підприємця (наприклад кошти за здачу квартири в оренду, або оренду земельного паю та ін.) Всі доходи фізичної особи та їх джерела можна побачити лише у довідці про доходи, яку відповідач не надав, оскільки переконана йому є що приховувати. Ніщо не заважає відповідачу заробляти більше, оскільки він проживає сам, батьківськими обов`язками щодо дочки себе не обтяжує, не несе жодних витрат щодо її здоров`я, лікування, тощо, тому має багато часу та можливостей знайти собі додатковий заробіток, щоб його малолітня дочка не відчувала потреби в необхідних їх речах та послугах. Зазначає, що відповідач має додатковий дохід, він отримав у спадок від батька однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., яку він здає в оренду з серпня 2021 року та по сьогоднішній день, за що отримує орендну плату щонайменше 5000,00 грн. Зазначає, що має додаткові витрати на дитину за листопад 2023 року - 3943,75 грн., за грудень 2023 року - 4578,87 грн., за січень 2024 року -12489,62 грн.. Також існують витрати на утримання позивачки, які з листопада 2023 по 14.01.2024 склали 7070,32 грн. Просила позов задовільнити.

Дослідивши матеріали справи і надані докази, суд прийшов до такого висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що між сторонами 13 серпня 2019 року зареєстровано шлюб Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у місті Києві, актовий запис №2007, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З позовної заяви та відзиву вбачається, що відповідача - батько дитини проживає окремо в місті Києві, позивачка - мати дитини, разом з малолітньою дитиною зареєстровані та тимчасово проживають як внутрішньо переміщені особи в с. Бедриківці Чортківського рану Тернопільської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.04.2022.

Судовим наказом Заліщицького районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2023 року по справі №597/1597/23 стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/4 частини місячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.08.2023 року.

Письмових доказів про перебування зазначеного на примусовому виконанні в виконавчій службі не надано.

Відповідачем додано до матеріалів справи докази про отримання самостійного доходу від здійснення підприємницької діяльності. Так згідно наданої податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за три квартали 2023 року, обсяг доходу за звітний період склав 57620,00 грн. Докази отримання відповідачем інших видів доходів (заробітків) в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що на утриманні відповідача перебувають інші діти, а саме на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 15 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Докази перебування на виконанні зазначеного рішення суду у виконавчій службі відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Зі змісту ч. 4 ст. 84 СК України вбачається, що право на утримання дружина з якою проживає дитина, має не залежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць складає - 3028,00 грн..

Згідно ч. 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Враховуючи обставини справи, надані докази, наявність у відповідача не значного доходу, а також стягненні з нього за рішеннями суддів аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/4 частки від його доходу на кожну дитину, про які зазначає як позивачка так і відповідач, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 3028,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 05.12.2023 до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 додаткових витрат на дитину в розмірі 10 000,00 грн. щомісяця до моменту повноліття дитини, суд приходить до такого висновку.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Відповідно до ч. 2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 10 000,00 грн. щомісяця, які обумовлені витратами, такими як покупка продуктів харчування, засобів гігієни, дитячого одягу, ліків, оплатою медичних досліджень. При цьому позивачка не довела, що ці витрати є саме додатковими витратами на дитину, а саме не довела суду що існують особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, не зазначила стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, не врахувала наявність у платника аліментів інших дітей, не повідомила наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Позивачка у своєму позові не обґрунтувала чи покриває розмір щомісячно сплачувані відповідачем аліменти, що стягуються на підставі судового наказу Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.09.2023 по справі №597/1597/23, щомісячні потреби дитини відповідного віку.

Суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження додаткових витрат на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, з консультативного висновку педіатра від 07.09.2023 №0556516, вбачається, що ОСОБА_3 станом на час огляду має загальний стан задовільний, скарги відсутні.

Надані дві копії епікризів (виписки із історії хвороби стаціонарного хворого) не свідчать про необхідність постійного лікування дитини.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, рекомендації лікарів щодо необхідності постійного лікування та/або проведення щомісячних медичних досліджень дитини.

Щодо відшкодування відповідачем вартості витрат на лікування; оплату за харчування, одяг, засоби гігієни, суд приходить до висновку про те, що ці витрати не є додатковими витратами у розумінні вимог Сімейного кодексу України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини на користь матері, отже у задоволені позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину слід відмовити.

На підставі ст. 84, 97, 185 Сімейного кодексу України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Кульгавець Сергій Михайлович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та аліментів на оплату додаткових витрат на дитину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 05.12.2023 і досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Віталій ВАСИЛЬЧЕНКО