Справа № 541/3361/23
Номер провадження 2/541/86/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 лютого 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участі відповідачки та її представника адвоката Руль М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який в подальшому уточнили. Свій позов мотивували тим, що 22.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_2 (далі -Відповідач) укладено Кредитний договір № 6216659 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: credit-pro.com.ua/ обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 3000,00 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Відповідач, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами та порядком співпраці з Фінансовою установою самостійно обрав дату укладання Договору, а шляхом отримання від Товариства кредитних коштів та внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості, повністю погодився з умовами кредитного Договору. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,86 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. 05 серпня 2021 року між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» (надалі Позивачем) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно до умов якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 6216659 від 22.01.2021. Відповідно до Реєстру боржників права вимоги до яких відступаються, сума та підстава заборгованості, який є невід`ємним Додатком № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021 від 05.08.2021 р. до Позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями Відповідача за кредитним договором № 6216659 від 22.01.2021 в сумі 11280 грн., з яких 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 774 грн. сума простроченої заборгованості, 7506 грн. сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором № 6216659 від 22.01.2021 року не

погашена. Загальна сума заборгованості станом на 08.09.2023 р. за Кредитним договором №6216659 від 22.01.2021, становить 30991,20 грн., яка складається з наступного: 11280,00 грн. розмір заборгованості на дату відступлення права вимоги; 19711,20 грн. сума нарахованих відсотків станом на 08.09.2023р. Просили стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованість за Кредитним договором № 6216659 від 22.01.2021 року у розмірі 30991,20 грн.; збитки завдані інфляцією у розмірі 1277,68 грн.; три проценти річних у розмірі 340,25 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2147,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою суду від 16.11.2023 року справу прийнято в провадження суддею Дністрян О.М. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачка подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що подана позивачем інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» №443/08 від 28.08.2023 року не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту виникнення відносин з кредитування.Відповідно до п. 3.1 договору №6216659 про надання коштів у позику від 22.01.2021 року кредит надається строком на 30 днів до 21.02.2021 року (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Згідно з графіком платежів сума до сплати станом на 21.02.2021 року становить 3774 грн., і саме щодо стягнення вказаної суми вона не заперечує. Також зазначила, що при поданні позовної заяви до суду позивачем не було враховано перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за період 05.08.2021 року по 08.09.2023 року.Вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.Просила відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ВВС Факторинг» в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №6216659 від 22.01.2021 року у розмірі 27217,20 грн., збитків завданих інфляцією у розмірі 3,846,14 грн., три проценти річних у розмірі 700,91 грн. за період з 05.08.2021 року по 08.09.2023 року, та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка та її представник адвокат Руль М.І. в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги визнають частково в розмірі 3774 грн. з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. В іншій частині позовних вимог просили відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки та її представника, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_2 (далі - Відповідач) укладено Кредитний договір № 6216659 (далі - Кредитний договір) у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,86 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

Договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №6216659, підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA095421.

05 серпня 2021 року між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» (надалі Позивачем) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно до умов якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 6216659 від 22.01.2021. Відповідно до Реєстру боржників права вимоги до яких відступаються, сума та підстава заборгованості, який є невід`ємним Додатком № 1 до Договору про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021 від 05.08.2021 р. до Позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями Відповідача за кредитним договором № 6216659 від 22.01.2021 в сумі 11280 грн., з яких 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 774 грн. сума простроченої заборгованості, 7506 грн. сума простроченої заборгованості по підвищеним відсоткам.

Станом на 08 вересня 2023 року відповідачка ОСОБА_2 не виконала своїх зобов`язань перед кредитором, у зв`язку з чим за розрахунком позивача має заборгованість у розмірі 30991,20 грн., яка складається з наступного: 11280,00 грн. - сума заборгованості на дату відступлення прав вимоги, та 19711,20 грн. - сума нарахованих відсотків станом на 08 вересня 2023 року, а також збитки від інфляції у розмірі 1277,68 грн. та три проценти річних у розмірі 340,25 грн.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (надалі - Закон №675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Пунктами 5,6,12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20), від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20 (провадження №61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так з матеріалів справи встановлено, що договір №6216659 від 22 січня 2021 року підписаний відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA095421.

Відповідно до п.3.1. договору кредит надається строком на 30 днів, до 21 лютого 2021 року (включно) від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів.

Згідно з п.3.3. договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування відповідної суми на рахунок платіжної карти позичальника, зареєстрованої позивальником для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.

Відповідно до п.3.2 кредитного договору, позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п.3.1 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2021 року на підставі договору № 6216659 відподачці було перераховано грошові кошти (а.с.8). Що також не спростовується і самою відповідачкою.

05 серпня 2021 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 05/08.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АРАГОН» відступило ТОВ «ВВС-Факторинг» усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення цього договору та визначені в додатку №1 до даного договору, в тому числі і до боржника ОСОБА_2 (а.с.15-29).

Позивач наголошує на тому, що станом на 05 серпня 2021 року (дата укладення договору факторингу) ОСОБА_2 було допущено заборгованість за кредитним договором № 6216659 від 22 січня 2021 року у загальному розмірі 11 280 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основою сумою боргу, 774 грн. сума простроченої заборгованості, 7506 грн. прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам.

Станом на 08 вересня 2023 року за розрахунком позивача заборгованість становить 30991,20 грн. та складається з наступного: 11 280 грн. - сума заборгованості на дату відступлення прав вимоги, 19711,20 грн. сума нарахованих відсотків за період з 05 серпня 2021 року по 08 вересня 2023 року.

Дослідивши докази, надані позивачем до позовної заяви, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн. (фактично отримані та використані грошові кошти) та заборгованість за відсотками у розмірі 774 грн. (згідно умов договору ).

Прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам у розмірі 7506 грн. (станом на 05 серпня 2021 року), до якої позивачем нараховано відсотки за період з 05 серпня 2021 року по 08 вересня 2023 року у розмірі 19711,20 грн., до стягнення не підлягає, оскільки відсотки за користування кредитним коштами можуть нараховуватися в межах строку дії кредитного договору, тобто з 22 січня 2021 року по 20 лютого 2021 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати, розраховані за період з 05 серпня 2021 року (у межах заявлених позовних вимог) по 23 лютого 2022 року у розмірі 247,94 грн., враховуючи показники індексу споживчої інфляції в Україні за вказаний період, виходячи з розрахунку: 3774х101,2х100,90х100,80х100,60х101,30х101,60= 247,94 грн.

Крім того, відповідно до вищезазначених вимог закону 3% річних слід стягнути за період з 05 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 62,66 грн. (3774 x 3 % x 202 : 365 : 100).

Таким чином позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №6216659 від 22 січня 2021 року у загальному розмірі 4084,60 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 774,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 247,94 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 62,66 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено питання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Інтереси позивача ТОВ «ВВС-Факторинг» у даній справі представляє адвокатське бюро «Тараса Онищенка», за дорученням якого діє адвокат Юхименко Ю.Ю.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, до позову було додано договір №2023/09/18 про надання правничої допомоги від 18 вересня 2023 року, протокол погодження видів правничої допомоги, додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги №2023/09/18, рахунок №36 від 20 вересня 2023 року на оплату правничої допомоги за договором №2023/09/18 від 18 вересня 2023 року у розмірі 3 000 грн. та платіжна інструкцію про сплату 3 000 грн.

Згідно із частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (тобто позов задоволено на 13,18%), суд доходить висновку, що з відповідачки на користь позивача ТОВ «ВВС-Факторинг» слід стягнути витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 414,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «ВВС-Факторинг» слід стягнути судовий збір у розмірі 283,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» заборгованість за кредитним договором №6216659 від 22 січня 2021 року у загальному розмірі 4084,60 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 774,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 247,94 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 62,66 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 697,00 грн., які складаються з судового збору у розмірі 283,00 грн. та витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 414,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг», адреса місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Підвисоцького Професора, 10/10, .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя: О. М. Дністрян