Справа № 604/926/24
Провадження № 2/604/331/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільський район, Тернопільська область) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Скалатської міської територіальної громади, в якому просить визнати за позивачем право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого під АДРЕСА_2 , як члена колгоспного двору, та на 1/6 частку цього ж житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , яка 03 лютого 2021 року склала заповіт, в якому зробила заповітне розпорядження, згідно із яким житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться під АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_1 . Разом із цим, спадкоємцем, який після смерті ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у спадщині є її донька, мати позивача ОСОБА_4 , яка 03 квітня 2023 року подала до нотаріуса заяву №74, згідно із якою відмовилася від одержання обов`язкової частки у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 . Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв у встановленому законом порядку шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Однак, коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться під АДРЕСА_2 , йому було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 січня 2024 року №02/01-16, яка мотивована тим, що він не надав належних правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкове майно. З даного приводу зазначає, що житловий будинок що знаходиться під АДРЕСА_2 , належав колгоспному двору, а тому правовстановлюючим документом на вказаний будинок є свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 08 червня 1987 року, видане на підставі рішення виконкому Скалатської міської ради №57 від 19 березня 1987 року. Згідно із архівною довідкою від 05 квітня 2023 року №310, по документах архівного фонду «Кривенська сільська рада» станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_2 голова господарства, разом із нею проживали ОСОБА_4 донька, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_1 внук, ОСОБА_6 внук, ОСОБА_7 внучка. Вказані особи проживали за вказаною адресою станом на 1991 рік, що підтверджується архівною довідкою №310 від 05 квітня 2023 року. Відтак, усі перераховані вище особи були членами колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 та, відповідно, кожен із них має право на 1/6 частку у ньому. Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належну їй як члену колгоспного двору 1/6 частку житлового будинку під АДРЕСА_2 . У зв`язку із наведним, оскільки відсутні позасудові способи реалізації спадкових прав позивача, її представник звертається до суду із позовною заявою та просить її задоволити.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача Скалатської територіальної громади Тернопільської області у підготовче судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно з якою просять справу розглянути без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача щодо позову, суд вважає за можливе прийняти рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому присвоєний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що вбачається із копії паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого органом 6123.

Згідно із довідкою про місце проживання особи від 04 січня 2022 року №5, ОСОБА_1 проживає за адресою с. Криве, Підволочиський район, Тернопільська область.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 08 червня 1987 року, цілий жилий будинок із надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_2 .

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2007 року встановлено, що свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане 08 червня 1987 року Скалатською міською радою на Прізвище ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 .

Як вбачається із довідки №6-40 від 30 березня 2023 року, виданої Скалатською міською радою Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею в житловому будинку АДРЕСА_3 був зареєстрований ОСОБА_6 .

Згідно із заповітом від 03 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №6-3 та посвідченого старостою сіл Криве, Поплави Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_3 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, згідно із яким житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 08 лютого 2023 року.

ОСОБА_4 відмовилася від спадкування обов`язкової частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_3 , про що 03 квітня 2023 року подала відповідну заяву приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Вольтеру І.П.

Із архівної довідки №310 від 05 квітня 2023 року, виданої архівним відділом Тернопільської області №5, по документах архівного фонду «Кривенська сільська рада» у господарських книгах села Криве станом на 1991 рік значиться господарство ОСОБА_2 - голова господарства, разом із нею проживали: ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - зять, ОСОБА_1 - внук, ОСОБА_6 - внук, ОСОБА_7 - внучка.

Рішенням виконавчого комітету Кривенської сільської Ради народних депутатів Підволочиського району Тернопільської області від 29 листопада 1994 року, вулицю Крупської перейменовано на вулицю ім. Бучинського.

Відповідно до довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №94 та Інформації №93, виданих БТІ Підволочиського району 26 квітня 2023 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 , свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок б/н від 08 червня 1987 року.

26 квітня 2023 року БТІ Підволочиського району виготовлено технічний паспорт, в якому зазначено технічні характеристики будинку: загальна площа 46,8 м.кв., житлова площа 20,5 м.кв.

12 січня 2024 року ОСОБА_1 , який звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Вольтера І.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до ст. 120 ЦК Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виникнення правовідносин (далі ЦК УРСР), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пленум Верховного Суду України у п. а) ч. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснює, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності часток всіх його членів.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належало по 1/6 частці (кожному) будинковолодіння по АДРЕСА_2 , як членам колгоспного двору. Після припинення існування колгоспного двору свої частки вони не витребували і продовжували брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колишнього колгоспного двору.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», судам слід враховувати, що відповідно до ст. 55 Закону «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Із наданої суду спадкової справи №30/2023, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що спадщину за заповітом після її смерті прийняв внук - ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_3 голова господарства, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а отже кожному із них належало по 1/6 частці вказаного житлового будинку. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, за життя склала заповіт, згідно із яким частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_1 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на належне спадкодавцю майно, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а саме на 1/6 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/6 частку вказаного житлового будинку як за членом колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9, 10, 77, 79, 80, 89, 200, 223, 211, 247, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 392, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради (юридична адреса: вул. Грушевського, 2, м. Скалат, Тернопільський район, Тернопільська область) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого під АДРЕСА_2 , загальною площею 46,8 кв.м та житловою 20,5 кв.м., як за членом колгоспного двору, та на 1/6 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого під АДРЕСА_2 , загальною площею 46,8 кв.м та житловою 20,5 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.