КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/740/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 ПАТ АБ «Південний» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій з посиланням на ст.ст. 525, 526, 612, 625 ЦК України, просить суд стягнути заборгованість у розмірі 57195,31 дол. США.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 24.03.2008 року між АБ «Південний» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № В 151 2008, відповідно до умов якого, з урахуванням всіх внесених змін та доповнень Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 300 000,00 доларів США, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит згідно графіку платежів за кредитним договором, який є невід`ємною частиною даного договору та міститься у додатку №1 до Кредитного договору не пізніше 23.03.2023 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13% процентів річних.

Банком зобов`язання щодо надання кредитних коштів за кредитним договором були виконані у повному обсязі, та позичальнику згідно поданих заявок було видано кредит в розмірі 300 000,00 доларів США.

Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору № В 151 2008 від 24.03.2008 року щодо своєчасного погашення заборгованості зумовило звернення ПАТ АБ «Південний» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 09.10.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 21 листопада 2023 року.

20.11.2023 року від відповідачів надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судове засідання 21.11.2023 року відповідачі не з`явились, правом на подання до суду відзиву на позов не скористались.

Підготовче засідання 21.11.2023 року було відкладено на 21.12.2023 року.

У підготовче засідання 21.12.2023 року відповідачі не з`явились, правом на подання до суду відзиву на позов не скористались, однак надали до суду заяву про відкладення розгляду справи, але вказана заява не містить підпису відповідачів.

У підготовчому засіданні 21.12.2023 року суд поставив на обговорення питання про розгляд підготовчого провадження без присутності відповідачів, представник позивача дане клопотання підтримав.

Протокольною ухвалою суду від 21.12.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.02.2024 року.

У судове засідання 01.02.2024 року представник позивача не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача та новий розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 01.02.2024 року, з яякого вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 01.12.2023 року було частково сплачено заборгованість у розмірі 9900,00 доларів США.

У судове засідання 01.02.2024 року відповідачі не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, правом на відзив не скористалися.

Однак після судового засідання, 01.02.2024 року о 12 годині 35 хвилин на електронну адресу суду було направлено про відкладення судового засідання, але вказана заява не містить підпису відповідачів, з урахуванням чого не приймається судом до уваги.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 24.03.2008 року між АБ «Південний» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № В 151 2008, відповідно до умов якого, з урахуванням всіх внесених змін та доповнень Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 300 000,00 доларів США, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит згідно графіку платежів за кредитним договором, який є невід`ємною частиною даного договору та міститься у додатку №1 до Кредитного договору не пізніше 23.03.2023 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13% процентів річних.

Банком зобов`язання щодо надання кредитних коштів за кредитним договором були виконані у повному обсязі, та позичальнику згідно поданих заявок було видано кредит в розмірі 300 000,00 доларів США.

В порушення умов кредитного договору, позичальник не проводив погашення кредиту, а строк повернення заборгованості за кредитом 23.03.2023 року настав, однак до теперішнього часу залишився несплаченим, через що позичальник прострочив оплату процентів за користування кредитними коштами.

Таким чином, станом на 26 вересня 2023 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком за кредитним договором №В151 2008 від 24.03.2008 року складає 57195,31 доларів США, в тому числі: 41728,83 доларів США прострочена заборгованість за кредитом та 15466,48 доларів США заборгованість за процентами.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором № В 151 2008 від 24.03.2008 року, банк 18.10.2011 року уклав з ОСОБА_2 договір поруки №б/н від 18.10.2011 року.

Однак, вказані зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до умов кредитного договору та договору поруки, ні позичальником, ні поручителем виконано не було.

Невиконання відповідачами своїх зобов`язань по вищезазначеним договорам зумовили звернення ПАТ АБ «Південний» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до статей 556, 557 ЦК України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Боржник, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя. Поручитель, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, у зв`язку з ненаправленням йому боржником повідомлення про виконання ним свого обов`язку, має право стягнути з кредитора безпідставно одержане або пред`явити зворотну вимогу до боржника.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказів сплати зазначеної суми відповідачами, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, відповідачем ОСОБА_1 01.12.2023 року було частково сплачено заборгованість у розмірі 9900,00 доларів США, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню у солідарному порядку у розмірі 48128,63 доларів США.

Щодо вимог ПАТ АБ «Південний» про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила наступне.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

КС зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу

При цьому, Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 18.06.2018 року між АБ «Південний» та Адвокатським об`єднанням «Юрпрайм» було укладено договір №1/6-18 про надання правової допомоги та додаткові угоди до договору про надання правової допомоги.

Вартість послуг за складання позовної заяви складає 30000,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт № 317 від 21.12.2023 року.

Зазначені грошові кошти у розмірі 30000,00 грн. за надання правової допомоги були сплачені позивачем, що підтверджується меморіальним ордером №4099 від 26.12.2023 року.

З урахуванням викладеного, з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. з кожного.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору у розмірі 15680,87 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,12,19,81,141,258-260,263-265,274-279, 280-282 ЦПК України, ст.509,525,526,530,536,599,1048,1049,1050,1054 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ) заборгованість за кредитним договором № В 151 2008 від 24.03.2008 року у сумі 48128 (сорок вісім тисяч сто двадцять вісім) доларів США 63 цент США, в тому числі: 31823,83 доларів США прострочена заборгованість власне за кредитом та 16299,80 доларів США заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ) витрати на правову допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15680 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 )на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, ) витрати на правову допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15680 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 87 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.