Єдиний унікальний номер 317/1420/24
Провадження № 2/317/615/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сидоренка І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіт не складав.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були його дружина ОСОБА_3 та донька (позивачка) ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася. Позивачка спадщину після смерті батька не приймала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіт не складала. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її донька (позивачка) ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Після смерті матері позивачки відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С., де було заведено спадкову справу № 118/2023.

При оформленні спадщини з`ясувалося, що за своє життя батьки позивачки не отримали свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

05.02.2024 приватним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, 02.10.2024 через канцелярію подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи представник територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з`явився. 09.04.2024 до суду надійшла заява від голови Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області Федчука Б.М. про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. у судове засідання не з`явилась, у заяві від 08.07.2024 просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як видно з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 09.11.1958 Новоіванівською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області, після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 14).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.11.1959 Павловською сільською радою В-Хортицького району Запорізької області, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12.03.2020 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 349 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу (виписки) з погосподарської книги № 15 на 2016-2020 року, виданої Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, згідно запису погосподарської книги № 15, особовий рахунок № НОМЕР_4 на 2016-2020 роки, житловий будинок АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_2 . Житловий будинок із службовими приміщеннями знаходиться на земельній ділянці орієнтовною площею 0,1945 га. Адреса зазначеного об`єкту нерухомості не змінювалася (а.с. 24).

Як видно з копії облікової карти об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 роки, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 26-27).

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Приписами ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки № 08-62/0594 від 20.09.2021, виданої Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з народження по день смерті. За вказаною адресою на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1957 по теперішній час (а.с. 15).

За вказаних обставин ОСОБА_3 є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , але не встигла належним чином оформити своїх спадкових прав.

За змістом інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 3441 від 18.07.2023, в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи не містяться (а.с. 20).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 368830374 від 07.03.2024, відомості щодо житлового будинку АДРЕСА_1 у реєстрах відсутні (а.с. 23).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 встановлено загальну оціночну вартість житлового будинку у розмірі 187000,00 грн. (а.с. 28-48).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 06.07.2023 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 1696 (а.с. 12).

За змістом витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73225012 від 17.07.2023 встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 приватним нотаріусом Корнієнко Я.С. заведено спадкову справу № 118/2023 (а.с. 21).

На виконання ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 12.04.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. надано засвідчену належним чином копію спадкової справи № 118/2023, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 .

Матеріали спадкової справи № 118/2023 місять заяву ОСОБА_1 від 17.07.2023, зареєстровану за № 337, про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с. 84).

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 17.07.2023, зареєстрованої за № 338, заявник відмовився від спадщини, яка залишилась після його померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 (оборот а.с. 84).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 20.03.1965 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 89).

05.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . За змістом заяви до складу спадкового майна входить будинок АДРЕСА_1 (а.с. 94).

05.02.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. винесено постанову № 71/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки нотаріусу не було надано документи, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок (а.с. 95).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

05.08.1992 вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва об`єктів. Тобто до 05.08.1992 не передбачалась процедура введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об`єкти.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно з копією технічного паспорту (а.с. 16-18), складеного станом на 11.11.1988 Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, житловий будинок АДРЕСА_1 побудований у 1958 році, самовільних побудов немає. Власником житлового будинку у вказаному технічному паспорті зазначено ОСОБА_2 (а.с. 16-18).

Матеріали справи містять також дозвіл, виданий Виконавчим комітетом Верхньо-Хортицької районної ради депутатів трудящих Запорізької області, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво житлового будинку.

Відповідно до ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Системно проаналізувавши докази у справі суд дійшов висновку, що право позивачки ОСОБА_1 підлягає захисту в судовому порядку, оскільки їй відмовлено нотаріусом в оформленні права на спадщину і у позасудовому порядку вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин вимога позивачки про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 права власності на спадкове майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до територіальної громади в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (код у , адреса: 70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Шкільна, буд. 5-А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Яна Станіславівна (69114, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 15, прим. 69) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок літ. «А» (загальна площа 46,1 кв. м, житлова площа 34,9 кв. м) з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.І. Сакоян