Провадження № 2/201/4237/2024
У Х В А Л А

26 вересня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Куць О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що матеріали цивільної справи необхідно передати на розгляд іншому суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно відповіді № 809577 від 26 вересня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру та копії паспорту позивача, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального поділу міста Дніпра відноситься до Амур-Нижньодніпровського району.

Таким чином позивач не зареєстрована на території Соборного району м. Дніпра.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Зважаючи на те, що позивач зареєстрована у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра, вищевказана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, а тому підлягає передачі на розгляд Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 30, 31 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, передати на розгляд Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя О.О.Куць