Провадження № 2-др/161/111/24
У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

10.10.2024 ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору.

Просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому просив зобов`язати АТ «Сенс Банк» скасувати нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування основної карти відповідно до кредитного договору №631121058 укладеного між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 у розмірі 49 994,85 грн та повернути на його рахунок кошти, які отримав банк на виконання недійсного (нікчемного) правочину, а саме оплачену плату за розрахунково-касове обслуговування основної карти у розмірі 49 994,85 грн. Розгляд заяви просив проводити у його відсутності.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України).

Розгляд заяви здійснювався у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів згідно ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.03.2024 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору задоволено частково, скасовано нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування основної карти відповідно до кредитного договору №631121058 укладеного між Акціонерним товариством «Сенс Банк» та ОСОБА_1 у розмірі 49 994 гривень 85 коп, в задоволенні решти вимог відмовлено.

В позовних вимогах позивач просив визнати недійсним та скасувати нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування основної карти відповідно до кредитного договору №631121058 укладеного між Акціонерним товариством «Сенс Банк» та ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_1 просив зобов`язати АТ «Сенс Банк» скасувати нарахування плати за розрахунково-касове обслуговування основної карти відповідно до кредитного договору №631121058 укладеного між АТ «Сенс Банк» та ОСОБА_1 у розмірі 49 994,85 грн та повернути на його рахунок кошти, які отримав банк на виконання недійсного (нікчемного) правочину, а саме оплачену плату за розрахунково-касове обслуговування основної карти у розмірі 49 994,85 грн.

Однак, при ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 264 Цивільного процесуального кодексу України).

Заявник не зазначив жодної з підстав для винесення додаткового рішення, передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

На думку суду, обґрунтування заяви, які наводить ОСОБА_1 не може бути підставою для винесення у справі додаткового рішення.

Враховуючи вищевикладене, та те, що суд ухвалив рішення в межах заявлених вимог, у відповідності з діючим законодавством, судом під час ухвалення судового рішення розглянуті всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надали сторони, відповідність цих вимог до норм закону та встановлених обставин у справі і на підставі цього ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог, а також те, що зазначені у заяві обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 270 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про визнання недійсним окремого пункту кредитного договору - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк