Справа № 158/72/24
Номер провадження 2-о/167/25/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І. І.,

присяжних Семенюка М. В., Романюк І. В.,

з участю секретаря судових засідань Матвійчук Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , встановлення над ним опіки та призначення його опікуном над останнім.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його братом. Вказує, що брат є інвалідом з дитинства в зв`язку з психічним захворюванням та 28 травня 2019 року останньому встановлена друга група інвалідності довічно. Останніми роками психічний стан здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився, він не орієнтується в просторі, не розуміє своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, забуває, що з ним сталося в минулому і суть його власного життя. Брат неодноразово перебував на лікуванні у Волинській обласній психіатричній лікарні, проте його стан не поліпшився, а навпаки погіршився почались епілептичні припадки та тремтіння усіх кінцівок. Все це свідчить про хронічний, стійкий психічний розлад його брата ОСОБА_2 , унаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

На підставі наведеного, просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановити над останнім опіку та призначити його опікуном.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 11 січня 2024 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 15 січня 2024 року відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання 07 лютого 2024 року о 09 год 00 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 07 лютого 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 20 травня 2024 року провадження у даній справі поновлено, судове засідання призначено на 09 год 30 хв 03 червня 2024 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, 22 травня 2024 року на адресу суду надіслав заяву в якій заявлені вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Заінтересована особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, 21 травня 2024 року на електронну адресу суду надіслали клопотання в якому просили розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Щодо вирішення справи, покладаються на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 124, ОСОБА_2 за своїм психічним станом не може надати суду пояснень по суті справи.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Вінцюк Ю. Б. в судове засідання не з`явилася, 03 червня 2024 року подала заяву в якій просила заявлені вимоги задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 187457 від 28 травня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28 травня 2019 року встановлено другу групу інвалідності довічно (інвалід з дитинства).

Заявник ОСОБА_1 проживає разом із братом ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією акта Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області від 27 грудня 2023 року.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 124 від 15 квітня 2024 року ОСОБА_2 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої відсталості (глибокої дебільності), обтяженої вираженим поведінковими розладами астено-апатичного типу. Наявний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до доручення Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адвоката Вінцюк Ю. Б. призначено для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2

Правовідносини виникли у зв`язку з обставинами, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 стійкого, хронічного психічного розладу через який він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

За змістом ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування непізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 внаслідок стійкого психічного розладу позбавлений можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому його необхідно визнати недієздатним.

Щодо вимоги заявника про призначення його опікуном ОСОБА_2 , то суд зазначає таке.

Правилами статті 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Частиною 1 статті 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення опікуна недієздатній особі, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна, подає до органу клопотання перед судом про призначення її опікуном. До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном. Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна, складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна.

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий перелік документів та порядок призначення над недієздатними особами опіки і призначення опікуна.

Щоб отримати ОСОБА_1 право опіки, він має звернутися із відповідною заявою до органу опіки та піклування та в подальшому отримати подання такого органу, скероване до суду, для призначення його опікуном. При цьому дії, рішення чи бездіяльність органу опіки стосовно розгляду такої заяви ОСОБА_1 можуть бути оскаржені до суду поза межами цієї цивільної справи, що й буде забезпечувати належний судовий захист права скаржника на призначення її опікуном.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Як вже зазначено вище, згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Вказана правова позиція узгоджується і відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 ( провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 ( провадження № 61-3053св21), від 30 червня 2022 року у справі № 552/3443/20 ( провадження № 61-15239св21), від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20 ( провадження № 61-21311 св 21).

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Всупереч вищезазначеному, заявником не додано до заяви подання або висновку органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном ОСОБА_2 .

Крім того, право бути опікуном може виникнути лише у разі звернення до суду вже з обґрунтованим поданням відповідного органу опіки та піклування про призначення такої особи опікуном, що в даному випадку не має місця.

Ураховуючи норми матеріального і процесуального права, які регулюють дані правовідносини, відсутність у матеріалах справи подання та/або висновку органу опіки та піклування щодо призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 унеможливлює задоволення судом вказаної вимоги, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 247, 258-259, 263-265, 268, 293-300 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Легніца Республіка Польща, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 недієздатним строком на 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку визначеного судом.

В решті вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 03 червня 2024 року.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 : ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської області, місцезнаходження: м. Ківерці, вул. Шевченка, 14, Волинська область, .

Головуючий суддя І. І. Сіліч

Присяжні М. В. Семенюк

І. В. Романюк