Справа № 456/754/24
Провадження № 2/456/567/2024
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав, -

за участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Мундяка М.М.

представника 3-ї особи ОСОБА_3 , -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Мундяк М.М. подав до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову представник позивачки покликається на те, що 05 лютого 2011 позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». В даному шлюбі народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15 липня 2013 рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/2457/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишився на утриманні позивачки та проживає разом з нею. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та фактично протягом тринадцяти років з сином не бачиться, не хоче його утримувати та жодних зв`язків не підтримує, участі у вихованні не приймав, не відвідував та не проявляв жодного батьківського інтересу щодо дитини, не цікавиться життям та здоров`ям свого сина, не знає в якій школі та в якому класі навчається.

Відтак, представник позивачки просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені в позові обставини, суду пояснила, що відповідач взагалі не цікавиться сином, не надає жодної допомоги на його утримання, тому просить позов задовольнити.

Представник позивачки - адвокат Мундяк М.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені у позові обставини, тому просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 15.07.2024 суду пояснив, що заперечує проти задоволення позову. З позивачкою прожили разом у шлюбі близько тижня, потім розійшлися. Пробував приходити до дитини, однак йому не дозволяли бачитись. Коли це було не пам`ятає, це було давно.

Представник третьої особи у судовому засіданні просила позов задовольнити, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Заяви та клопотання учасників справи.

12.03.2024 представником третьої особи подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Процесуальні дії у справі.

06.02.2024 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі.

Ухвалою від 09.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 10.06.2024 призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до паспорта громадянина України, документ № НОМЕР_1 , виданий 21.06.2018, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилася у м.Стрий Львівської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.09.2023, виданого повторно Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Згідно з витягу з реєстру Стрийської територіальної громади номер витягу 2023/009164749 від 09.11.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки, виданої ОСББ «Солідарність-Стрий» про те, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 по даний час не зареєстрований та не проживав жодного дня, матеріальної та іншої допомоги на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 не давав, участі у вихованні не приймав, не відвідував та не проявляв жодного батьківського інтересу щодо його життя.

Відповідно до характеристики наданої Стрийською загальноосвітньою школою І-ІІІ ст. № 10, Львівської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. є учнем 7-А класу. За час навчання у школі зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним уважним учнем. Мати бере активну участь у навчанні та вихованні сина. Батько успіхами ОСОБА_8 у школі не цікавився.

Згідно довідки від 11.12.2023 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. знаходиться на обліку у педіатра з народження. На огляд ОСОБА_8 приводила мати ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.07.2013 у справі №456/2457/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , затвердженого рішенням виконкому Стрийської міської ради від 04.07.2024 № 316, керуючись статтями 19, 141, 150, 155, п.2 ч.1 ст.164 СК України, постановою Кабінету Міністрів від 24.09.2008р. №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" (протокол №14 від 25.06.2024), орган опіки та піклування Стрийської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідок ОСОБА_9 дала суду показання, за змістом яких є товаришкою позивачки. Зазначила, що позивачка була одружена із відповідачем, у шлюбі народився син. Відповідач був засуджений до позбавлення волі, також лікується від наркоманії, у вихованні сина не брав участі та не забезпечував його. Батька дитині заміняє теперішній чоловік ОСОБА_10 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції про права дитини.

Так, за приписами статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Норма статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункти 48, 49, 51 Рішення).

Суд бере до уваги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами сторони позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 З 2011 не проживає і неспілкується зі своїм сином, не проявляє щодо нього жодної батьківської турботи, не здійснює його виховання, не надає кошти на його утримання. Така бездіяльність відповідача, на переконання суду, свідчить про ухилення та небажання виконувати ним своїх обов`язків по вихованню сина.

Суд зауважує про відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідач бажає виправити свою поведінку в інтересах дитини.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд також при прийнятті рішення по справі враховує Висновок органу опіки та піклування, відповідно до якого, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний висновок не визнається судом таким, що є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить переконання, що у своїй сукупності поведінка відповідача свідчить про свідоме невиконання своїх обов`язків як батька, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі статей 150, 155, 164, 165, 166, 180, 182, 193 СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на 10 (десять) днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 01.11.2024.

Головуючий суддя В. М. Бораковський