465/9351/23
2-н/465/312/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1345,35 грн, інфляційних втрат в сумі 200,56 грн., 3% річних в сумі 44,84 грн. та судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп., -

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - адвокат Станько М.М. звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1345,35 грн, інфляційних втрат в сумі 200,56 грн., 3% річних в сумі 44,84 грн. та судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено місце проживання боржника.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, представником заявника зазначено адресу боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Разом з тим, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд зазначає, що одним із обов`язкових елементів заяви про видачу судового наказу є зареєстроване місце проживання боржника, оскільки в силу приписів статей 169, 170 ЦПК України на суд покладається обов`язок надіслання судового наказу (у разі його видачі) боржнику, а боржник наділений правом подати заяву про скасування цього наказу.

У даному випадку заявником зазначено недостовірну інформацію про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 (зазначено лише будинок, однак не зазначено квартиру), що позбавляє суд можливості вирішити питання про видачу судового наказу.

Окрім цього, відповідно до п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим, заява ТОВ "Львівгаз збут" про видачу судового наказу відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч. 2 ст. 167 ЦПК України).

З огляду на викладене у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу із наведених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.163,165,167 ЦПК України, суддя -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1345,35 грн, інфляційні втрати в сумі 200,56 грн., 3% річних в сумі 44,84 грн. та судового збору в розмірі 268 грн. 40 коп.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, зазначених в цій ухвалі, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків. Також заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя Марків Ю.С.