Справа № 490/8362/21
Провадження № 2/487/186/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання - Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №490/8362/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства

встановив:

03.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із вказаним позовом, в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису; зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видати нове свідоцтво про народження; стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовував тим, що з 2013 року він та відповідачка проживали у цивільному шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Під час реєстрації народження ОСОБА_3 в актовому записі про народження батьком було вказано позивача. Наразі сторони проживають окремо, а син залишився проживати з ОСОБА_2 . Проте останнім часом від спільних з відповідачкою друзів йому стало відомо, що ОСОБА_3 не його біологічний син. На запитання щодо його батьківства відповідачка конкретної відповіді не дає та відмовчується. Окрім того на його пропозицію добровільно здати зразки для проведення молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення біологічного батьківства, ОСОБА_2 відмовляє. У зв`язку з чим у нього є обґрунтовані підстави вважати, що він не є батьком дитини - ОСОБА_3 , що стало підставою для оспорювання батьківства.

Центральний районний суд м. Миколаєва ухвалою від 23.12.2021 цивільну справу № 490/8362/21 за вказаним позовом передав до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю.

Згідно вхідного штампу дана цивільна справа надійшла до Заводського районного суду м. Миколаєва 18.02.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2022 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В.

Суд ухвалою від 21.02.2022 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

12.01.2024 суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розсляду по суті.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

Відповідачка до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що з 2013 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 проживали у цивільному шлюбі, у якому відповідачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина - ОСОБА_3 , що підтвердждується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 04.02.2024, актовий запис № 104. Батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2023 призначено судову генетичну експертизу (експертизу ДНК) проведення якої доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

11.08.2023 на адресу суду надійшло повідомлення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Семенчук І.С. від 03.08.2023 № СЕ-19/115-23/6277-БД про неможливість проведення експертизи в зв`язку з тим, що зразки біологічного матеріалу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надходили, для відбору порівняльних зразків до Миколаївського НДЕКЦ МВС з`явився ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - не з`явилися.

Суд ухвалою від 15.08.2023 поновив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання, за результатами якого до Миколаївського НДЕКЦ МВС була повторно направлена копія ухвали суду від 14.04.2023 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі № 490/8362/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

01.12.2023 на адресу суду надійшло повідомлення експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 21.11.2023 №СЕ-19/115-23/12278-БД ОСОБА_5 про неможливість проведення експертизи в зв`язку з тим, що зразки біологічного матеріалу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надходили, для відбору порівняльних зразків до Миколаївського НДЕКЦ МВС з`явився ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - не з`явилися. Відбір порівняльних зразків не проводився.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Пунктами 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як наголосив у своїй Постанові від 6 травня 2020 року у справі № 201/11183/16?ц Верховний Суд, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Разом з тим ЄСПЛ зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (рішення від 7 травня 2009 року у справі "Калачова проти Російської Федерації", заява № 3451/05, § 34).

Під час розгляду даної справи судом призначалася молекулярно-генетична експертиза, але відповідач двічі, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце її проведення до експертної установи не з`явилася, а також не забезпечила явку дитини.

Отже оцінюючи заяву відповідача про визнання позову у сукупності з її неналежною процесуальною поведінкою, яка полягає у не з`явленні до експертної установи, суд доходить переконання щодо можливості задоволення позовних вимог.

Разом з тим пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 зазначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 908 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про оспорювання батьківства - задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ) з актового запису про його народження №104, складеного 12.11.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Центральний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місце знаходження: м. Миколаїв, пров. Кур`єрський, буд. 7.

Повне судове рішення складено 15.02.2024.

Головуючий суддя І.В.Боброва