ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1560/24 Справа № 701/228/24 Категорія: 310020000 Головуючий по 1 інстанції Костенко А.І. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 04 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, або звільнення від сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

22 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, або звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 .

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2022 року було стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 5 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров`ям дитини участі у вихованні дитини не приймає, окрім примусово стягнених виконавчою службою аліментів коштів не надає, з жодним святом дитину не привітав, ні розвитком, ні здоров`ям дитини не займається, вільний час не проводить.

Домовитися з відповідачем про будь-які моменти спільного виховання та життя дитини неможливо.

У дитини наявний ряд хронічних захворювань, що підтверджено наданими позивачем та долученими до матеріалів справи заключеннями медичних закладів.

Дитина потребує домашнього догляду, і відповідно позивач позбавлена можливості працювати займаючись постійно лікуванням дитини, в якому потребує дитина, що підтверджується медичними висновками.

Відповідач є військовослужбовцем, за що отримує гідне грошове забезпечення, а також отримує пенсію. Згідно довідки № 3224 1727 4963 2217 від 06 лютого 2024 року ОСОБА_2 , за січень 2024 року отримав пенсію в розмірі 4 886,54 грн. Як вбачається зі звітів в/ч про здійснені відрахування та виплати ОСОБА_2 , виплачується гідне грошове забезпечення в розмірі від 60 000 грн., до 95 000 грн., щомісячно, що взагалі є неспівмірним із розміром стягнутих з нього аліментів на утримання його дитини ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 достеменно знаючи, що дитина хворіє, з 25 січня 2023 року перебуває на обліку в НДСЛ «Охмадит», КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», дитину визнано дитиною з інвалідністю, не цікавиться станом здоров`я дитини.

Оскільки, на дату звернення до суду з даним позовом значно покращився матеріальний стан відповідача (отримує велике грошове забезпечення), та навпаки погіршився матеріальний стан позивача (через необхідність у постійному догляді за дитиною вимушена перебувати у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати), а також значно погіршився стан здоров`я дитини (дитині встановлено інвалідність із датою переогляду - 01 грудня 2025 року), позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 15 000 грн., щомісячно, що є якраз співмірною частиною з отримуваного відповідачем в середньому доходу в розмірі 90 000 грн. Крім того, що відповідач ще отримує пенсію в розмірі близько 5 000 грн., що і змусило позивача звернутися з відповідним позовом до суду.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 04 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 25 жовтня 2022 року у цивільній справі № 701/618/21 та визначено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з 22 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 1 211 грн. 20 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем ОСОБА_1 було доведено ту обставину, що її дочка має хронічне захворювання, яке потребує постійного вартісного лікування, а також дитина потребує домашнього догляду, в зв`язку з чим позивач позбавлена можливості працювати, займаючись постійним лікуванням дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду у справі № 701/618/21, оскільки є військовослужбовцем, отримує відповідне грошове забезпечення, а також отримує пенсію. Суд керувався якнайкращим забезпеченням інтересів дитини та дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, збільшивши суму стягнення аліментів до розміру 10 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 04 червня 2024 року як незаконне.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи судом не було враховано, що ОСОБА_2 має свою родину та на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Доходи відповідача є значно меншими ніж зазначено позивачем. Крім того, ОСОБА_1 має у власності об`єкти нерухомості, власний транспортний засіб та має можливість займатися адвокатською діяльністю, так як є адвокатом, приймає в конкурсах на зарахування на посади в системі юстиції України. Тому, ухвалюючи рішення про збільшення розміру стягуваних аліментів, суд вищевказаних обставин не врахував та дійшов до помилкового висновку про можливість збільшення аліментів до розміру 10 000 грн. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_2 має інвалідність ІІ групи, тому звільнений від сплати судового збору. Однак, суд безпідставно стягнув з нього судовий збір за розгляд справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 вказано, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду є необґрунтованими та не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду. Зазначено, що ОСОБА_2 згідно даних ДПС за перший квартал 2024 року отримав дохід у військовій частині та пенсію в УПФУ в загальному розмірі 1 076 443,04 грн., що є підтвердженням факту покращення його матеріального стану. Дочка сторін у справі потребує значної допомоги як на лікування так і на повсякденне життя. Відповідач участі ні у вихованні, ні лікуванні дитини не приймає, тому єдиним засобом для захисту прав та інтересів дитини є збільшення розміру аліментів. Вважає рішення районного суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду частково не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками вказані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 21 Т.1).

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 року по цивільній справі № 701/618/21, було визнано ОСОБА_2 , батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з нього на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 5 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-8 Т.1).

Відповідно до заключення КДП НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України від 25 серпня 2023 року лікаря-алерголога ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз - атопічний дерматит, стадія ремісії та рекомендовано виконувати рекомендації алерголога від 25 січня 2023 року (а.с. 9 Т.1).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста md 9425 від 16 листопада 2023 року лікаря-дерматовенеролога також було встановлено діагноз - (L20.9) атопічний дерматит неуточнений та надано рекомендації: шерсть і синтетику на голе тіло не вдягати; догляд за шкірою, рекомендації надані; ОСОБА_4 згідно інструкції; місцево на вогнища ураження Адвантан або Елоком 1 раз на день (на ніч) 7 днів, далі через день; місцево крем CeraVe 2-3 рази на день; спостереження за місцем проживання; дієта № 5 (а.с. 10 Т.1).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста md 9429 від 16 листопада 2023 року лікаря-алерголога дитячого було встановлено діагноз основний: (L20) атопічний дерматит, вогнищевий, ст. загострення та надано рекомендації: Біодерма Атодерм Інтенсив крем + гель для купання (або СeraVe) 2-3 р/д щоденно довготривало: при потребі Еріус 2,5 мл х 1 р/д (Алерзин 5 кр 2 р/д); при потребі (на ділянки свербіжу) Uriage Xemose SOS Mist, Атодерм SOS - спрей; на вогнища Локоїд ліпокрем (або Адвантан крем) 1 р/д тонким шаром на ніч 7 днів, далі ще 7 днів через день; на неяскраві вогнища Елідел 1% 2 р/д 2 тижні - 1 місяць; консультація отоларинголога (а.с. 16 Т.1).

Відповідно до копії консультаційного висновку спеціаліста КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 13 грудня 2023 лікаря алерголога дитячого, встановлено діагноз: (L20.9) атопічний дерматит, неуточнений та надано рекомендації: дієта; зволоження шкіри постійно - Фізіогель, Топікрем, Емоліум (емульсії для купання креми); під час загострення: роліноз 5 крапель х 2 р/день - 1 місяць; ліпокрем «Локоїд» х 2 р/день - 1 тиждень; виключити прийом препаратів в сиропах; консультації дерматолога. Згідно копії консультаційного висновку спеціаліста КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 13.12.2023 лікаря дерматовенеролога дитячого, встановлено діагоноз: (L20.90) атопічний дерматит, неуточнений та надано рекомендації: гіпоалергенна дієта (виключити вуглеводи, сіль, рибу, яйця, шоколад, арахіс, соя, пшениця); виключити синтетичний одяг; повноцінний сон; Дерма про 1 капсула х 1 р. на день, щодня курсом 30 днів; місцева терапія. На ураженні частки тіла, шкіри мазь Целостодерм В х 2 р. на день щодня курсом 2 тижня; Л-Цет сироп х 1 р. на добу, щодня курсом 30 днів; PHYSIOGEL - комлпексний догляд за шкірою (крем для обличчя, лосьйон для тіла для душа). Лосьйон для тіла Lacera ProCalming lotion заспокійливий (200 мл) х 1 р. на день для щоденного догляду. Динамічний нагляд дерматолога, огляд через 2 тижні (а.с. 20 Т.1).

Згідно довідки № 1321 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 22 листопада 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25 січня 2023 року перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інвалід» з діагнозом L20.9 Д84.8 та потребує домашнього догляду з 22 листопада 2023 року (а.с. 15 Т.1).

Відповідно до медичного висновку № 82 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 21 грудня 2023 року ОСОБА_3 має наявне захворювання: атопічний дерматит тривало рецидивуючий перебіг (L 20.9), що відповідає розділу 8 п. 1 пп. 1.3, переліку медичних показань, що дає право на одержання державної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років, затвердженого наказом МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08 листопада 2001 року № 454/471/516. Дата переогляду 01 грудня 2025 року (а.с. 11 Т.1).

Згідно наказу Уманського міськрайонного суду Черкаської області за № 23-В від 22 січня 2024 року «Про надання відпустки ОСОБА_1 , для домашнього догляду за дитиною» помічнику судді ОСОБА_1 , надано відпустку без збереження заробітної плати для домашнього догляду за донькою ОСОБА_3 з 22 січня по 22 травня 2024 року (а.с. 12 Т.1).

Відповідач є військовослужбовцем та як вбачається зі звітів в/ч про здійснені відрахування та виплати ОСОБА_2 , за квітень 2023 було нараховані 56 984,55 грн., за серпень 2023 року було нараховано 93 840,41 грн. (а.с. 13, 14 Т.1), крім того відповідно до довідки про доходи № 3224 1727 4963 2217 виданої пенсіонеру ОСОБА_2 , в тому, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області (Уманський відділ обслуговування громадян № 1, № 2) і отримує пенсію по інвалідності, за січень 2024 було нараховано 4 886,54 грн. (а.с. 22 Т.1).

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1-2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Таким чином, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у зв`язку зі зміною матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів.

На підставі викладеного можна дійти висновку, що у законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені СК України.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, позивач зазначила, що раніше визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі недостатньо для задоволення потреб дитини та вказувала на погіршення стану здоров`я та матеріального стану позивача, як стягувача аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, оскільки з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментіввід 15 вересня 2022 року по цивільній справі № 701/618/21 позивачем було доведено, що у ОСОБА_2 змінився (покращився) його матеріальний стан, що підтверджується звітами в/ч про здійснені відрахування та виплати ОСОБА_2 , за квітень 2023 було нараховані 56 984,55 грн., за серпень 2023 року було нараховано 93 840,41 грн. (а.с. 13, 14 Т.1), та згідно даних ДПС за перший квартал 2024 року отримав дохід у військовій частині та пенсію в УПФУ в загальному розмірі 1 076 443,04 грн.

У відповідача ОСОБА_1 навпаки погіршився матеріальний стан, оскільки в зв`язку з хворобою дитини та потребою дитини домашнього догляду вона була позбавлена можливості заробітку, що підтверджуєтьсянаказом Уманського міськрайонного суду Черкаської області за № 23-В від 22 січня 2024 року «Про надання відпустки ОСОБА_1 , для домашнього догляду за дитиною» згідно якого, помічнику судді Кравченко І.Ю., надано відпустку без збереження заробітної плати для домашнього догляду за донькою ОСОБА_3 з 22 січня по 22 травня 2024 року (а.с. 12 Т.1). Крім того, у дитини значно погіршився стан здоров`я, що підтверджено заключенням КДП НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України від 25 серпня 2023 року лікаря-алерголога, консультаційним висновком спеціаліста md 9425 від 16 листопада 2023 року лікаря-дерматовенеролога, консультаційним висновком спеціаліста md 9429 від 16 листопада 2023 року лікаря-алерголога дитячого, консультаційним висновком спеціаліста КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради» від 13 грудня 2023 лікаря алерголога дитячого.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини, у суду були законні підстави для врахування положень статті 192 СК України та зміну розміру стягуваних аліментів, тому висновки суду першої інстанції в цій частині є законними та обґрунтованими.

При цьому судом першої інстанції враховані всі суттєві обставини справи та дотримано баланс прав та інтересів обох сторін.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача перебуває двоє дітей та в нього погіршився стан здоров`я апеляційний суд відхиляє, адже будь-яких доказів про його скрутне матеріальне становище суду не надано, підтвердження його витрат на лікування, або інші докази щодо фактичного фінансування утримання інших дітей матеріали справи не містять, тому фактично відповідачем не доведено суду, що у нього відсутні доходи, нерухоме та рухоме майно, за рахунок якого він не може сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Крім того, апеляційний суд враховує що спільна дитина сторін у справі проживає з позивачем, потребує додаткових витрат у зв`язку з лікуванням та призначенням їй інвалідності, що підтверджено медичним висновком № 82 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 21 грудня 2023 року (а.с. 11 Т.1).

Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини. Принцип забезпечення «найкращих інтересів дитини» закріплений в Конвенції про права дитини 1989 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, Конвенції про захист дітей та співробітництво в галузі міжнародного усиновлення 1993 року, Конвенції про юрисдикцію, застосовне право, визнання, виконання та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та заходів захисту дітей 1996 року й низці інших.

Комітетом ООН із прав дитини принцип «найкращих інтересів дитини» був докладно ротлумачений у Зауваженні загального порядку № 14 (2013)»Про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів». Зокрема, Комітет акцентує увагу на тому, що призначенням концепції найкращих інтересів дитини є забезпечення повномасштабної та ефективної реалізації всіх прав, проголошених у Конвенції, усебічний розвиток дитини (п. 4), оцінка найкращих інтересів дитини по кожному окремому випадку при дотриманні балансу «усіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей» (п. 46).

Інші докази та обставини про визначення розміру аліментів, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині помилкового стягнення судом з відповідача судового збору за розгляд справи. З матеріалів справи, а саме довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 642439 (а.с. 52 Т.2) вбачається, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново. Станом на момент розгляду справи районним судом та ухвалення рішення у справі йому вже була встановлена інвалідність, тому суд помилково стягнув з ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення судових витрат підлягає скасуванню, а судові витрати за розгляд справи підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 04 червня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 1 211 грн. 20 коп. скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою судові витрати за розгляд справи компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді