Справа № 204/1499/24
Провадження № 2/204/1792/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Книш А.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом враховується наступне.

Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.

Однак, відповідно до норм пункту другого частини першої статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

До позовної заяви позивачем не додано відмови відповідного органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг щодо зняття відповідачів із задекларованого (зареєстрованого) місця проживання в житлі, що належить позивачу. З тексту позовної заяви також не вбачається, що позивач звертався в порядку пункту другого частини першої статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» до відповідного органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг із заявою про зняття відповідачів із реєстрованого місця проживання в його житлі.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів неможливості вирішити питання щодо зняття відповідачів із зареєстрованого місяця проживання в досудовому порядку, цивільне право позивача не є порушеним, невизнаним або оспорюваним.

Пунктом сьомим частини четвертої статті 185 ЦПК України передбачено, що заява повертається у випадку, коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Таким чином, вважаю за необхідне, позовну заяву повернути позивачу, у зв`язку з тим, що до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме доказів відмови органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг зняття відповідачів із реєстрованого місця проживання в житлі, що належить позивачу.

На підставі викладеного та керуючись пунктом сьомим частини четвертої статті 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: