Справа № 623/2162/18
Провадження № 2/638/1132/24
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Тимченка А.М.

при секретарі Кондратюк І.В.

розглянувши матеріали позовної заяви позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ізюмської міської ради третя особа: ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ізюмської міської ради третя особа: ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Дзержинському районному суду міста Харкова.

06 червня 2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Дзержинського районного суду м.Харкова.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2023, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана цивільна справа прийнята до провадження суддею Дзержинського районного суду м.Харкова Тимченком А.М.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, через канцелярію суду надали заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі та третя особа в підготовче судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про підготовче судове засідання, причини неявки не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Як зазначалось вище, провадження у справі відкрито 31 липня 2018 року, тобто понад шість років тому, що суттєво перевищує строк, визначений ч. 3 ст. 189 ЦПК України.

При цьому, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року та інші).

Отже, подальше відкладення підготовчого засідання призведе до порушення розумного строку вирішення спору по справі.

Крім того, судом враховано, що ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання копії ухвали про зміну предмету позову на подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали представнику відповідача ОСОБА_3 - адвокату Шведовій Т.А. направлено на електронну адресу, ухвала доставлена 08.10.2024. Таким чином, строк на подання відзиву на позовну заяву закінчився 24 жовтня 2024 року. Іншим учасникам справи ухвала була навалена засобами поштового зв`язку, поштове відправлення повернулося на адресу суду як невручене. Тобто у встановлений судом строк відповідач та/або його представник відзиву на позовну заяву не подали.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З аналізу зазначених положень закону вбачається, що законодавець розрізняє два види процесуальних строків такі, що встановлені законом, та такі, що встановлені судом. Відповідно процесуальний закон передбачає і різні наслідки спливу цих строків.

Так, частина 1 статті 127 ЦПК України передбачає, що суд може поновити виключно пропущений процесуальний строк, який встановлений законом.

Частина 2 статті 127 ЦПК України надає суду право за власною ініціативою або за заявою учасника справи, яка подана до закінчення цього строку, продовжити встановлений судом строк.

Проте, до закінчення встановленого судом строку на подання відзиву на позовну заяву відповідач та його представник з клопотанням про його продовження в порядку ч. 2 ст. 127 ЦПК України не зверталися. Судом за власною ініціативою не приймалося процесуальне рішення про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

Оскільки сторона відповідача пропустила встановлений судом процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, тому не можуть бути прийняті судом ані відзив на позовну заяву (ч.2 ст. 126 ЦПК України), ані будь-які докази, оскільки згідно з ч.3 ст.83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву, в тому числі клопотання про витребування доказів (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Таким чином, подальше відкладення підготовчого судового засідання, враховуючи процесуальну неможливість прийняття відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, поданих стороною відповідача, є безпідставним та суперечить завдання і засадам цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні визначені ч. 2, 3 ст. 198 ЦПК України підстави для відкладення підготовчого судового засідання або оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутністю сторони відповідача.

Заслухавши думку представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

З урахування положень ст. 189, 200 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у підготовчому судовому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження з метою виконання завдань підготовчого судового засідання, спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання або оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні немає.

На підставі вищевикладеного, суд закриває підготовче судове засідання та призначає справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, в яке викликає учасників справи.

Керуючись ст. 189, 197, 200 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ізюмської міської ради третя особа: ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту.

Призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11 грудня 2024 року об 11 год 00 хв у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова (61202, м. Харків, пр-т. Перемоги, 52-В).

Повідомити сторін про дату, час та місце судового засідання.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Тимченко