Справа № 212/5433/24
У Х В А Л А

31 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник адвокат Мотрук В.І., до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок кримінального правопорушення в сфері безпеки руху

встановив:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник адвокат Мотрук В.І., до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна (далі ПрАТ СК «ПЗУ Україна»), Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної Ради» (далі КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР), третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок кримінального правопорушення в сфері безпеки руху.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року головуючим суддею у справі було визначено суддю Борис О.Н.

Вирішуючи питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку. передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом. За змістом ст.185 ЦПК України у випадку встановлення суддею невідповідності поданої позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, він постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, яка з огляду на засади обов`язковості судових рішень є обов`язковою для позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України наслідки, пов`язані з невиконанням вимог такої ухвали суду, несе сторона позивача.

У зв`язку із зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у цивільній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 29.11.2023 року водій КП «ОЦЕМД та МК» ОСОБА_2 , який зазначений у позові третьою особою, керував автомобілем «Автоспецпрома», д.н.з. НОМЕР_1 , (автомобіль карети швидкої допомоги), та порушив правила дорожнього руху, допустивши зіткнення з автомобілем таксі під керуванням водія ОСОБА_3 , в якому знаходилася пасажир позивач ОСОБА_1 . В результаті ДТП позивач отримала важкі тілесні ушкодження. Винуватість ОСОБА_2 доведена вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2024 року. В результаті вказаної ДТП позивачеві була завдана матеріальна та моральна шкода. У зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» причинену їй матеріальну шкоду в сумі 237 625,94 грн, а також стягнути з відповідача КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР причинену позивачу моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.

Як зазначалося вище, нормами статей 175 та 177 ЦПК України чітко регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Так, згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету .

Так, у порушення вказаних вимог у позовній заяві не було зазначено ідентифікаційний код юридичної особи ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч вказаних вимог закону, у позовній заяві, яка подана адвокатом Мотруком В.І., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Також вимогами п. 3-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позов повинен містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються ; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Так, в прохальній частині позову представник позивача ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» спричинену ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 237 625,94 гривень, обґрунтовуючи це тим, що позивач працювала по контракту за кордоном та отримувала заробітну плату. За шість місяців з моменту ДТП, поки позивач не працювала та проходила курс лікування, остання втратила суму неотриманого прибутку в розмірі 151 958 гривень.

Водночас, в позовній заяві не зазначено будь-які відомості на підтвердження вказаних обставин справи, зокрема інформацію про місце офіційного працевлаштування позивача, належні документи на підтвердження нарахованої та виплаченої заробітної плати, порядок здійснення розрахунку для обчислення середнього заробітку позивача з урахуванням вимог чинного законодавства України, з наданням відповідних підтверджень.

В додатках до позову зазначено, що додається «роздруківка заробітної плати з перекладом по контракту», також додано документ про умови праці за кордоном. Водночас, вказані документи не можливо розглядати як належні.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В силу ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

За положеннями ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Отже, у разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Надані до суду вищезазначені докази на підтвердження отримання заробітної плати позивачкою в порушення вимог не оформлені у відповідності до вимог щодо оформлення вказаних документів, переклад не здійснений, документи не прошито, не скріплено печаткою перекладача, який має право на здійснення такої діяльності.

На підставі викладеного, позивачу пропонується зазначити та надати належні докази на підтвердження викладених обставин позову в цій частині.

Окрім того в позові вказано, що загальна сума матеріальної шкоди становить 237 625,94 гривень, яка складається з суми неотриманого прибутку в розмірі 151 958 гривень та витрат на медикаменти в розмірі 79 667,94 гривень, що в сумі за підрахунками не становить загальний розмір 237 625,94 гривень, що підлягає уточненню.

Також, в додатках до позовної заяви значиться копія акту виконаних робіт на підтвердження вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, однак в доданих до позову документах вказаний акт виконаних робіт відсутній.

Також, як зазначалось вище, відповідно до п.п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги до відповідача КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР позивач зазначає про те, що на день настання дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , який зазначений третьою особу у позові, перебував у трудових відносинах з КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР на посаді водія.

Водночас, позовна заява не містить підтверджень викладених фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та правові підстави залучення останнього в якості відповідача у справі. Будь-які докази на підтвердження позовних вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» позивачем до суду не надано.

При цьому викладення відповідних фактичних підстав та надання доказів є не лише обов`язком осіб, які звертаються до суду за захистом своїх прав, а й є необхідним для визначення предмета доказування по даній справі.

Тому позивачам слід подати до суду позовну заяву в новій редакції, яка відповідатиме вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, виклавши обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги з наданням належних, достатніх та допустимих доказів.

Також суд звертає увагу про наявність розбіжностей у позові. Так, у позовній заяві прізвище відповідача зазначено « ОСОБА_5 », однак по тексту позову прізвище відповідача вказано як « ОСОБА_6 ».

Таким чином, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі позивачу необхідно надати до суду виправлену позовну заяву та належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник адвокат Мотрук В.І., до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок кримінального правопорушення в сфері безпеки руху слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, повідомивши, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє її представник адвокат Мотрук В.І., до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, причиненої внаслідок кримінального правопорушення в сфері безпеки руху залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 31 травня 2024 року.

Суддя О. Н. Борис