Справа № 167/962/24
Номер провадження 2/167/389/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Стасюк Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані на АДРЕСА_1 (далі домоволодіння АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона прийняла спадщину, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на домоволодіння АДРЕСА_1 , відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позов.

Від відповідача Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти заявлених вимог не заперечують.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 під час розгляду справи не заперечував проти позову та пояснював, що відмовився від спадщини після смерті матері ОСОБА_4 на користь позивача.

Процесуальні дії у справі

19 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

30 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, витребувано копію спадкової справи.

21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

26 жовтня 2012 року ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, зокрема й домоволодіння АДРЕСА_1 , заповіла дочці ОСОБА_1 , тобто позивачу, про що свідчить копія зареєстрованого в реєстрі під

№ 47 заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Сокільської сільської ради від 31 серпня 2020 року № 389, сформованої на підставі погосподарської книги № 3, ОСОБА_4 до дня смерті проживала у буд. АДРЕСА_1 з дочкою ОСОБА_1 та її сім`єю. Домоволодіння АДРЕСА_1 та сертифікат на право на земельну частку (пай) належать

ОСОБА_4 .

Копією витягу з погосподарської книги № 4 Сокільської сільської ради

від 28 травня 2024 року № 564 стверджено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Загальна вартість житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ) становить 162501 грн. (висновок про вартість об`єкта оцінки станом на 27 червня 2024 року). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, прибудова, ганок, хлів, гараж, навіс, літня кухня, вбиральня, огорожа, що підтверджується копією технічного паспорта від 27 січня 2022 року.

Даними спадкової справи № 152/2020 підтверджується, що позивач ОСОБА_1

8 вересня 2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після матері ОСОБА_4 , а спадкоємець за законом ОСОБА_3 8 вересня 2020 року відмовився від прийняття спадщини після матері ОСОБА_4 на користь позивача.

Позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується копією постанови нотаріуса від 27 червня 2024 року.

Отже, виник спір про право на спадкове майно і за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в іншому (позасудовому) порядку.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220, ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (статті 1217, 1223 ЦК).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1268,ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Приписами ст. 328 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна.

Безпосередньо досліджені судом докази свідчать про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 . Позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до вимог ст. 1269 ЦК, прийняла спадщину, оскільки 8 вересня

2020 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а інший спадкоємець

ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

На підтвердження права власності спадкодавця на домоволодіння АДРЕСА_1 (1949 року побудови) позивач надала суду витяг з погосподарської книги, яка велася на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року

за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Матеріали спадкової справи також містять довідку Сокільської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 31 серпня 2020 року № 389 про належність ОСОБА_4 буд.

АДРЕСА_1 .

Таким чином право власності спадкодавця ОСОБА_4 на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем.

Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Оскільки відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, то Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі.

Обраний позивачем спосіб захисту права визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується нормою ст. 2,

ч. 9 ст. 141 ЦПК та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, і будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв, натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо непроведення державної реєстрації права власності на спадкове майно є підставою для виникнення спору. За таких обставин судові витрати у цій справі необхідно покласти на позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265ЦПК суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані на АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 5 листопада 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60, ідентифікаційний код юридичної особи 04333268).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта невідомі).

Суддя: В.Б. Требик