КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження та залишення апеляційної скарги без руху

31 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кушніренка Дмитра Анатолійовича про накладення штрафу, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 березня 2024 року, повний текст якої складено 11 березня 2024 року, відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Олійника О.С. звернулася через підсистему «Електронний суд» з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В апеляційній скарзі представником заявника - адвокатом Олійником О.С. порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення отримано заявником електронною поштою 15 березня 2024 року.

Зважаючи, що наведені вище обставини підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та узгоджуються з процесуальними нормами закону, апеляційний суд, з огляду на принцип забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Проте подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно із пунктом другим частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Положеннями частин п`ятої та шостої статті 43 ЦПК України передбачено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій доданих до суду документів.

З матеріалів справи вбачається, що до своєї апеляційної скарги, направленої на адресу Київського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд», представником заявника не додано копії апеляційної скарги разом із доданими документами відповідно до кількості учасників справи, або ж доказів їх надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи.

Таким чином вимоги, що визначені у частині сьомій статті 43 ЦПК України та у пункті 2 частини четвертої статті 356 ЦПК України скаржником не виконано.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду апеляційної інстанції копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, або ж докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої та частини п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 356 ЦПК України).

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Олійником О.С. в апеляційній скарзі зазначено, що на підставі пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнена від сплати судового збору, оскільки в її інтересах до суду звертається інша особа - адвокат на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються громадяни, які захищають у суді права та інтереси інших осіб, за умови, якщо останні мають пільги щодо сплати судового збору відповідно до законодавства.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Адвокат Олійник О.С. підписав скаргу на рішення державного виконався та апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва 05 березня 2024 року, як представник ОСОБА_1 , на що і посилається звертаючись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Крім того, представник не надав жодного документу, який вказує на те, що особа, в інтересах якої він діє, має пільги щодо сплати судового збору.

Належить зауважити, що в спірних правовідносинах Олійник О.С. є представником ОСОБА_1 , яка має процесуальний статус відповідача, і саме до неї звернувся позивач за захистом свого права, а не навпаки.

Крім того, вказані норми стосуються представництва особи за законом, а тому ОСОБА_1 не є особою, яка звільнена від сплати судового збору на підставі вказаного пункту.

Оскільки, представником ОСОБА_1 - адвокатом Олійником О.С. не надано доказів на підтвердження наявності підстав передбачених пунктом 7 частиною першою статті 5 Закону України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору, відтак, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

28 травня 2024 року до апеляційної скарги представником заявника - адвокатом Олійником О.С. подано заяву, в якій він посилається на рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року № 6-р(II)/2024, як на підставу звільнення від сплати судового збору, однак вказане рішення стосується саме особи, яка має процесуальний статус стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення ОСОБА_1 , яка є боржником, від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні, а тому останній необхідно сплатити судовий збір.

Як передбачено підпунктом 9.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Такий висновок про правильне застосування норм права висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року в справі № 915/955/15.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2024 році відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає 3 028,00 грн.

Отже, за подання даної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 має сплатити 605,60 грн судового збору.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу від 05 березня 2024 року по справі № 752/18817/16-ц, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового забору за подання апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 05 березня 2024 року залишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб