Справа №522/7197/24
Провадження №2-др/522/139/24
04 листопада 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши заяву представника позивача адвоката Блажиєвої Олени Олександрівни про ухвалення додаткового рішення,-
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири.
Рішенням суду від 11 вересня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

25 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Блажиєвої Олени Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду. Встановлено, що розгляд заяви здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу разом із копією ухвали надсилалася заявником на адресу відповідачів листом, із рекомендованим повідомленням про вручення, та які відповідно до сервісу перевірки статусу відправлень АТ «УКРПОШТА» не вручені під час доставки.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2024 року прийнято рішення про розгляд справи №522/7197/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на підставі наявних матеріалів, та оскільки, відповідач своїм правом на подання відзиву (заперечення на заяву про розподіл судових витрат) не скористався, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне додаткове рішення.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У позовній заяві позивач просив здійснити розподіл судових витрат.

24 листопада 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Блажиєвою Оленою Олександрівною було укладено договір про надання правничої допомоги, за яким адвокат зобов`язався надавати юридичну допомогу, зокрема, представляти інтереси клієнта у всіх справах та матеріалах.

Відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що адвокатом було надано наступні види послуг:

- консультація, огляд об`єкта, фотографування об`єкту заливу, складання угоди про надання правової допомоги 3 000,00 гривень (три години витраченого часу);

- підготовка адвокатського запиту до ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» - 2 000,00 гривень (дві години витраченого часу);

- підготовка адвокатського запиту до ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» (повторно) 1 500,00 гривень (1,5 години витраченого часу);

- отримання інформації щодо власника квартири з ДРРП на нерухоме майно 1000,00 гривень (1 година витраченого часу);

- вивчення документів та законодавчої бази, судової практики 8 000,00 гривень (8 годин витраченого часу);

- складання претензії для вирішення питання в позасудовому порядку 2 000,00 (2 години витраченого часу);

- складання позовної заяви 7 000,00 гривень (7 годин витраченого часу);

- складання клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи 1 500,00 гривень (1.5 години витраченого часу);

- підготовка претензії повторно 1 000,00 гривень (одна година витраченого часу);

- складання заяви про зменшення позовних вимог 3 000,00 гривень (3 години витраченого часу).

Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу 30 000,00 гривень.

Згідно платіжного документа від 20.06.2024 року, ОСОБА_1 сплатив на користь ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 30 000,00 гривень.

У статті 11 ЦПК України вказано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.ч.5-6 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги

Суд вважає, що чинне процесуальне законодавство не містить заборони щодо права суду на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу за умови, що заявлений розмір таких витрат не відповідає принципу пропорційності, розумності та справедливості, а самі витрати не є фактичними та неминучими.

Тому, під час визначення розміру витрат на професійну правничої допомоги суд повинен встановити наступне:

- чи обґрунтувала особа понесення таких витрат належними та допустимими доказами;

- чи відповідає заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу принципам пропорційності, розумності, та справедливості;

- чи є такі витрати фактичними та неминучими?.

На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.

Щодо витрат на надання консультації із правових питань, то на думку суду такі витрати є виключною ініціативою представника, оскільки, позивач участі у судових засіданнях не брав, власну позицію щодо справи не висловлювали, а позовна заява складалася безпосередньо адвокатом, будь-яких заяв або клопотань самостійно не подавав. Будь-яких доводів на підтвердження того, що надання такої послуги як консультація не є невідворотною та неминучою позивачем надано не було. Окрім того, у змісті позовної заяви та акті приймання передачі не розкрито з приводу якого саме питання (яких документів) надавалася така консультація. Тому, суд вважає, що підстави для відшкодування витрат за зазначену послугу відсутні.

Щодо складання адвокатських запитів до ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ», то суд виходить з того, що для його складання адвокат не витратив значного проміжку часу оскільки зміст запиту складається з двох сторінок. Більше того, адвокатський запит за своїм змістом є типовим документом. Суд також звертає увагу на те, що як первинний адвокатський запит так і повторний тотожні за формою і змістом. Тому, суд вважає, що 30 хвилин часу більш ніж достатньо для складання як первісного так і повторного запиту, а загальний розмір цих витрат, який би відповідав принципу розумності та справедливості повинен становити 500,00 гривень.

Щодо отримання інформації щодо власника квартири з ДРРП на нерухоме майно, то на думку суду, зазначена дія не вимагає від представника значного проміжку часу, а також значних матеріальних витрат, а тому, розумним строком на надання такої послуги є 10 хвилин, а розмір витрат, які б були розумними, обґрунтованими та справедливими 150,00 гривень.

Щодо складання первинної претензії та повторної претензії, то суд виходить з того, що вчинення таких дій це виключна ініціатива представника позивача з огляду на те, що вирішення зазначених категорій справ не потребує попереднього звернення до відповідачів із претензіями або будь-якими іншими заявами задля досудового врегулювання спору, а тому, зазначені витрати не підлягають відшкодуванню.

Щодо вивчення документів, законодавчої бази та судової практики, а також складання та подання позовної заяви, то суд вважає, що заявлені послуги є одним цілим, та являються процедурою складання та подання позовної заяви.

Сама позовна заява за змістом є незначною та складається з 6 аркушів (4 сторіцнки).

У додатках до позовної заяви містяться лише ті документи, які перебувають у розпорядженні позивача. Тому, отримання зазначених документів не потребує докладання будь-яких додаткових зусиль зі сторони представника позивача.

У додатках до позовної заяви відсутні будь-якій документи, отримані представником позивача самостійно (в тому числі шляхом подання адвокатських запитів). Зазначене дає суду підстави вважати, що адвокат не витратив значного проміжку часу для отримання таких додатків.

Суд звертає увагу на те, що зазначена категорія справ характеризується низькою складністю для якої характерна типова форма позовної заяви.

Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини чітко врегульовані чинним законодавством. Між нормами прави відсутні будь-які колізії, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.

При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.

На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно на майнові відносини, що виникають між позивачем та відповідачами. Інтереси будь-яких інших осіб рішення по справі не зачіпає.

Суд звертає увагу на те, що свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2191 було отримано ОСОБА_4 .сандрівною на підставі рішення КДКА в Одеській області від 27.04.2012 року №VI-31/187. Зазначене свідчить про те, що представник позивача займається адвокатською практикою більше десяти років, а тому, справа про відшкодування шкоди, завданої в результаті заливу не може бути для нею справою значної складності.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача участь у судових засіданнях не брав, оскільки розгляд справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Тому, враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що 3 години часу є більш ніж достатнім проміжком часу для складання позовної заяви, а витрати за надання такої послуги, за умови їх відповідності критеріям розумності, справедливості та співмірності повинні становити 3 000,00 гривень.

Щодо витрат на підготовку та складання клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи, то суд зазначає, що будь-яких заяв або клопотань до суду про проведення такої експертизи від позивача та його представника не надходило, а тому, такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Щодо витрат на складання заяви про зменшення позовних вимог, то суд зазначає про те, що зменшення та збільшення позовних вимог це право позивача, яке він може реалізувати в строки, визначені законом.

З матеріалів справи вбачається, що з зазначеною заявою позивач звернувся до суду після отримання висновка експерта та встановлення дійсної вартості шкоди, яка була завдана в результаті заливу.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, роз`яснено позивачеві, що в якості обґрунтування ціни позову позивач може надати звіт про оцінку майна із зазначенням розміру шкоди, що була завдана або ж документи, що підтверджують вартість відновлювального ремонту.

14 травня 2024 року надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

У клопотанні про усунення недоліків позивач зазначав про те, що висновок на підтвердження дійсної вартості шкоди буде подано в процесі розгляду справи.

Тому, понесення таких витрат на думку суду не обґрунтовано, з огляду на те, що визначити дійсну вартість завданої шкоди позивач міг визначити до моменту звернення до суду з позовом або на стадії відкриття провадження, що виключало б необхідність звертатися до суду із клопотанням про зменшення позовних вимог.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, шляхом стягнення солідарно з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 650,00 гривень, оскільки такий розмір витрат відповідатиме критерію розумності, співмірності та справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Блажиєвої Олени Олександрівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з відповідачів Стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 650 (три тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Заочне додаткове рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Додаткове рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 04 листопада 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

04.11.2024