Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/8431/21
Провадження №2/552/63/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 Київський районний суд м.Полтави в складі :

головуючого - судді Самсонової О.А.,

секретар судового засідання - Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Ястребова Євгенія Богданівна,

відповідач - Харківська міська рада,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяна Валеріївна,

третя особа - ОСОБА_2 ,

третя особа - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

третя особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

представник третьої особи - Солдатенко Андрій Михайлович,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом, визнання права на приватизацію житлової кімнати.

В позовній заяві посилалась на те, що починаючи з 2000 року, ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

З 2000 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали як чоловік і жінка однією сім`єю без реєстрації шлюбу у кімнаті АДРЕСА_1 , що була надана у користування ОСОБА_3 . ДП «Південна залізниця».

Більше двадцять років вони жили разом, вели спільний побут, мали спільний бюджет, спільно проводили дозвілля та відпочинок, тобто мали відносини, притаманні подружжю.

У своєму багаторічному спільному житті позивач і спадкодавець не вважали за необхідне реєструвати шлюб, оскільки кожен з них був впевнений у їх спільному майбутньому.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на грошові вклади в КБ «ПриватБанк», грошові вклади в АТ «Державний ощадний банк України».

Позивач має право на частку в спільному сумісному майні та право на спадщину після смерті цивільного чоловіка, адже протягом багатьох років докладала немало зусиль, аби зазначені вклади, метою яких було забезпечити матеріальне майбутнє позивача і спадкодавця, були зроблені.

Тому позивач звернулась до приватного нотаріуса Самчук Т.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на зазначені банківські вклади, однак нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки між позивачем і спадкодавцем відсутні родинні зв`язки.

Тому позивач просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу більш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, а саме грошових вкладів, що відкриті на ім`я ОСОБА_3 у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Державний ощадний банк» за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, а саме грошових вкладів, що відкриті на ім`я ОСОБА_3 у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Держаний ощадний банк». Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с.98).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.

Справа №642/8431/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м.Полтави.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2023 року справу прийнято до провадження Київського районного суду м. Полтави.

Філія «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» надала відзив на позов, у якому проти позову заперечила, посилаючись на безпідставність позовних вимог (т.1 а.с. 115-118).

Відповідач Харківська міська рада відзиву на позов не надала.

Третя особа Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» надала письмові пояснення щодо позову, у яких зазначила, що дана справа та результати її розгляду не впливають на права та інтереси АТ «Ощадбанк». АТ «Ощадбанк» не є суб`єктом засвідчення переходу права власності від спадкодавця до спадкоємців, а отже не є учасником спору про наявність або відсутність у позивача права на спадщину та розмір частки. Тому просив суд розглянути справу без участі представника АТ «Ощадбанк», ухвалити законне, обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства України (т.1 а.с. 173-174).

Інші треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, письмових пояснень щодо позову або щодо відзиву не подали.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Вказаною ухвалою витребувано докази:

у AT «Укрзалізниця» Південна залізниця Регіональна філія інформацію про розмір заробітної плати ОСОБА_3 з 01 січня 2000 року по останній робочий день роботи на підприємстві та документи, на підставі яких ОСОБА_3 мешкав у кімнаті АДРЕСА_1 ;

у Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради - належним чином засвідчені копії всіх документів, що складались лікарем або фельдшером закладу охорони здоров`я щодо констатування факту смерті ОСОБА_3 ,у тому числі документи про проведення огляду трупа, про інформування органи та підрозділи Національної поліції та адміністрацію закладу охорони здоров`я про можливість встановлення причини смерті;

у Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 належним чином засвідчені копії всіх документів, що складались уповноваженим працівником органу/підрозділу Національної поліції при виїзді на місце смерті та констатування факту смерті ОСОБА_3 , у тому числі висновок щодо його смерті;

у ГУНП в Харківській області належним чином засвідчені копії всіх документів, що складались уповноваженим працівником органу/підрозділу Національної поліції при виїзді на місце смерті ОСОБА_3 щодо констатування факту та висновок щодо його смерті,

у АТ КБ «ПриватБанк» актуальну інформацію відносно всіх договорів та депозитних рахунків, які були відкриті на ім`я ОСОБА_3 ;

у АТ «Державний ощадний банк України» актуальну інформацію відносно договорів, відкритих на ім`я ОСОБА_3 (т. 2 а.с.8-9).

Також вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача щодо виклику в судове засідання свідків.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяни Валеріївни докази, а саме копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (т. 2 а.с.162).

Також ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог до Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права на приватизацію житлової кімнати.

Цією ж ухвалою закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог до Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання права на приватизацію житлової кімнати (т.2 а.с. 158).

Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самчук Т.М. докази, а саме інформацію про осіб, які зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або з заявами про відмову від спадщини, а також чи видавались свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Якщо свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 видавалися, витребувано їх копії (т. 2 а.с. 180).

Ухвалою суду від 26 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Харківської міської ради про передачу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова (т.2 а.с. 204).

Ухвалою суду від 15 березня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 249).

Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Ястребової Євгенії Богданівни про забезпечення участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції з власних технічних засобів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Також судом забезпечено участь позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7 в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних засобів, а також допит свідків в режимі відеоконференції з приміщень судів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились.

Відповідач Харківська міська рада, треті особи - АТ КБ «Приватбанк», АТ «Державний ощадний банк України», які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

При цьому представник АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяна Валеріївна та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились.

Враховуючи відсутність підстав, що передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_7 , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03 лютого 2021 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (т. 1 а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

До складу спадкового майна увійшли грошові вклади, що відкриті на ім`я ОСОБА_3 у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Держаний ощадний банк України», що підтверджується наданою банками інформацією (т. 1 а.с. 112, т.3 а.с. 96-98).

На день смерті ОСОБА_3 проживав у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором №88 найму житла/ліжко-місця від 11 квітня 2013 року, укладеним Державним підприємством «Південна залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу «Харківське будівельно-монтажне експлуатаційне управління державного підприємства «Південна залізниця» та ОСОБА_3 (т.1 а.с. 17-20).

Як пояснили суду допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , померлий ОСОБА_3 з ОСОБА_1 тривалий час і до дня смерті ОСОБА_13 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, піклувались один до одного, мали спільні плани на майбутнє, придбавали речі для спільного побуту. Ті відносини, які мали ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , мали всі ознаки, що притаманні відносинам між подружжям. Вони жили разом саме як сім`я.

З наданих суду Відділом поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області матеріалів кримінального провадження №0000127 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області при виїзді на місце події за адресою: АДРЕСА_2 дозвіл на проведення огляду житла отримував у ОСОБА_1 .

Огляд місця події також проведено слідчим в присутності ОСОБА_1 (т. 3 а.с.115-125).

Факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_1 на час відкриття спадщини підтверджували також у письмових поясненнях на адресу суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 (т.3 а.а. 59-66).

При цьому місце проживання позивача ОСОБА_1 було зареєстровано за іншою адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується даними паспорту громадянина України ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 12-14).

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, провадження № 61-5296св19, вирішуючи … питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки».

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19, провадження № 61-3071св21 Верховний Суд також звернув увагу, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18).

Проте у даній справі факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується лише показаннями свідків.

Інші долучені до справи докази не містять інформації щодо спільного проживання, спільного бюджету, ведення спільного господарства, придбання майна, проведення спільного дозвілля ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , тощо.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .

Також суд зазначає, що позивачем позов пред`явлено до Харківської міської ради, яка є неналежним відповідачем в даній справі з огляду на таке.

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа заведена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самчук Т.В., що підтверджується наданою нотаріусом інформацією (т. 3 а.с. 243).

Спадкова справа заведена нотаріусом 19 квітня 2021 року на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 .

Також 07 червня 2021 року (тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини) до спадкової справи надійшла заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як передбачено ч.1 та 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

ОСОБА_2 є братом спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 3 а.с. 101-102, 105-106).

Таким чином ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Від встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 залежить виникнення у неї права на частину майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , а також виникнення у неї права увійти до четвертої черги спадкоємців за законом.

Таким чином належним відповідачем у даній справі має бути особа, яка входить до числа спадкоємців ОСОБА_3 за законом, та яка заявила про свої права на спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а відповідно, про права на майно, яке ОСОБА_1 визначає як спільне сумісне майно, надбане за час її спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , та на яке вона просить визнати за нею право власності, в тому числі в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач та її представник суду повідомили, що не мають клопотань до суду щодо залучення ОСОБА_2 до участі у справі в будь-якій процесуальній якості.

Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

В силу приписів ч. 2 ст. 51 ЦПК України за відсутності відповідного клопотання позивача за власною ініціативою суд позбавлений можливості залучити співвідповідача.

Тому ОСОБА_2 залучений до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження № 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

У цій справі предметом спору є визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на майно, що належало спадкодавцю: на 1/2 частину як на частину спільного майна та на 1/2 частину як на спадкове майно.

Тому належним відповідачем у даній справі має бути ОСОБА_2

Харківська міська рада є неналежним відповідачем у справі, оскільки є спадкоємець за законом, який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення (т. 1 а.с. 98).

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову з ОСОБА_1 на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3030,06 грн. (за вимогу немайнового характеру - 1211,20 грн., за вимогу майнового характеру - 1% від суми вкладів, право власності на які просить визнати позивач (т. 2 а.с. 90-91)- 1818,86 грн.)

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 3030,06 грн. (три тисячі тридцять гривень шість копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач - Харківська міська рада, місцезнаходження: м. Харків, площа Конституції, буд. 7, ,

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самчук Тетяна Валеріївна, адреса: м. Харків, проспект Героїв Харкова, 144-К,

третя особа - ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

третя особа - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ,

третя особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г,.

Повне судове рішення виготовлено 01 листопада 2024 року.

Головуючий О.А.Самсонова