465/8703/24
2-з/465/183/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

"04" листопада 2024 р. суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши заяву міського голови Львівської міської ради Садового А.І. про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову до суду, -

в с т а н о в и в :

01.11.2024 міський голова Львівської міської ради Садовий А.І. звернувся до Франківського районного суду м. Львова з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав, територіальним органам Міністерства Юстиції України) вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі в плані під літ. «М-1» загальною площею 15,6 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101)

В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що Львівською міською радою готується позовна заява до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, щоб усунути перешкоди в користуванні Львівською міською радою земельною ділянкою шляхом знесення приміщення площею 15,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) з скасуванням державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на це приміщення.

На даний момент у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна наступна інформація: реєстрація права власності на нежитлову будівлю (відповідно до опису майна: літ. «М-1») загальною площею 15,6 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101) перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 521 від 30.04.2020 р., що було видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.

Однак, власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 є Львівська міська територіальна громада в особі Львівської міської ради.

Право власності на (одну другу) частки вищезгаданої нежитлової будівлі (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101) було зареєстроване за ОСОБА_2 27.01.2012 р. Державну реєстрацію права власності було здійснено Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.04.2012 р. (реєстраційний номер в Реєстрі прав власності 28222591).

Згодом, право власності на (одну другу) частки нежитлової будівлі літ. «М-1», площею 15,6 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_3 . Підставою для державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01.04.2020 р. вказано договір купівлі-продажу частки нежитлової будівлі №867 від 01.04.2020 р. що був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І.Я.

При цьому, позивач звертає увагу суду, що у самому договорі купівлі-продажу частки нежитлової будівлі зазначено наступне. «Продавець свідчить, що земельна ділянка на якій розташована вказана нежитлова будівля, частки якої відчужується, не належить їй на праві власності, право користування земельною ділянкою нею не оформлено. Покупцю відомо про вказані обставини.»

На підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 521 від 30.04.2020 р., що було видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев?янко Л.М., 30.04.2020 р. право власності на вище згадану нежитлову будівлю було зареєстроване за ОСОБА_1 .

На даний час на спірній земельній ділянці розміщено споруду, в якій здійснюється підприємницька діяльність.

Відтак, ОСОБА_1 фактично використовує земельну ділянку площею 0,0016 на АДРЕСА_1 для обслуговування павільйону за відсутності відповідних рішень Львівської міської ради щодо надання в користування (оренду) земельної ділянки та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Документи на право користування земельною ділянкою відсутні. Спеціалістами відділу державного контролю за використанням та охороною земель м. Львова управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради 12.12.2023 р. було проведено обстеження земельної ділянки, що розташована на АДРЕСА_1 . Обстеження проведено на підставі листа юридичного департаменту від 05.06.2023 р. №4-2901-7426 та на виконання наказу департаменту містобудування від 13.10.2023 р. №251.

За результатами обстеження земельної ділянки складено акт № 430, яким встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,0016 га фактично використовується ОСОБА_1 безпідставно, оскільки така земельна ділянка перебуває у комунальній власності Львівської міської територіальної громади, а ухвали Львівською міською радою щодо відведення такої земельної ділянки чи надання її у користування не приймалися.

Окрім того, в акті обстеження зазначається, що ухвалою Львівської міської ради № 1469 від 14.02.2002 р. відповідно до погодженої технічної документації було надано в оренду терміном до 01.01.2011 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Привокзальний ринок» земельну ділянку площею 1, 2541 га на АДРЕСА_2 для обслуговування будівель (договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Львівській міській раді за № 442 від 29.05.2002 п.). Однак, нові договори оренди земельної ділянки для обслуговування будівель за вказаною адресою не укладались, а також не були розроблені нові проєкти ухвал Львівської міської ради про надання спірної земельної ділянки в користування (оренду).

Відповідно до відомостей, що надані в листі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю № 4-2901-53488 від 01.10.2024 р. згідно з даними реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва інформація про видачу дозвільних документів на виконання будівельних робіт та готовність об?єкта до експлуатації за вищезазначеною адресою відсутня.

Згідно з інформацією, що наведена у листі Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради № 4-39-54397 від 04.10.2024 р. містобудівні умови та обмеження для проектування об?єкта будівництва (забудови земельної ділянки) на об?єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101) не надавалися.

Згідно з інформацією у базі даних Управління комунальної власності, за адресою АДРЕСА_1 відсутні будь-які договори оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності.

Окрім вищенаведених доводів, зазначає, що згідно з ухвалою Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду на АДРЕСА_1 до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд не внесено.

Відтак, на даний час, ОСОБА_1 самовільно зайняв та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності площею 0,0016 га на АДРЕСА_1 шляхом розміщення вказаної вище споруди за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про передачу у власність або користування (оренду) даної земельної ділянки, чим порушує право власності Львівської міської територіальної громади на земельну ділянку.

Підставою вжиття заходів забезпечення позову є, зокрема, достатньо обґрунтоване припущення , що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, звертає увагу суду, що заборона вчиняти дії стосовно предмета спору не створює перешкод відповідачу в здійсненні господарської діяльності та не обмежує використання об`єкта нерухомого майна для свої цілей. Об`єкт не вилучається із володіння та користування відповідача, а вжиті заходи забезпечення позову мають на меті збереження об`єкта нерухомості в тому стані, в якому він знаходиться на цей час і на час вирішення спору по суті. На підставі викладеного, просить заяву задовольнити.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанови від 22.12.2006 року №9) заява позивача про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Згідно з п.п.1,2 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогах.

Враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, беручи до уваги співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання відповідного рішення суду у разі задоволення позову, оскільки вчинення відповідачем дій щодо розпорядження спірним об`єктом, що знаходиться на праві власності та відчуження його може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача в майбутньому, за захистом яких він звернеться до суду. При цьому, загроз щодо заподіяння шкоди інтересам інших осіб у зв`язку із вжиттям такого заходу забезпечення як арешт майна не вбачається.

З огляду на викладене, заяву слід задоволити та забезпечити позов шляхом заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі в плані під літ. «М-1» загальною площею 15,6 кв.м., на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав, територіальним органам Міністерства Юстиції України) будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна: нежитлової будівлі в плані під літ. «М-1» площею 15,6 кв.м., на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка на праві власності належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: Львівська міська рада, , місце знаходження: 79006, пл. Ринок, 1, м. Львів.

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Мартьянова С.М.