Справа № 136/1799/24
УХВАЛА

про повернення заяви

27 вересня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Маліцький Микола Володимирович звернувся до суду із вищевказаною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 справу передано судді Присяжному О.І.

Ознайомившись із заявою вважаю, що вона підлягає поверненню заявнику з таких підстав.

Із поданої до суду заяви вбачається, що заявник просить суд визнати недієздатним брата своєї дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України - заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 Сімейного кодексу України).

Сімейний кодекс України регулює, зокрема, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 Сімейного кодексу України).

Рішенням Конституційного Суду України № 5рп/99 від 03.06.1999 у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї"), визначено, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Частиною першою статті 71 ЦПК України визначено перелік осіб, які відносяться до членів сім`ї чи близьких родичів, а саме - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування.

Аналіз положень чинного законодавства, дає можливість прийти до висновку, що рідний брат одного із подружжя не є членом сім"ї, чи близьким родичем другого із подружжя.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 130/2391/18 (номер провадження 61-1307 св19). У зазначеній справі, за аналогічних правових відносин, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заяву було повернуто як таку, що подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Отже чинним законодавством визначено, що член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що грунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Окрім того, суддею встановлено, що у поданій до суду заяві, всупереч вимогам частини третьої статті 297 ЦПК України, не викладено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно пункту 4 частини першої статті 185 ЦПК України заява повертається, в разі якщо подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, вважаю, що заявник не має процесуальної дієздатності щодо звернення до суду із заявою про встановлення недієздатності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подана заява не містить обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 185, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, - вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала про повернення заяви у справі може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ