У Х В А Л А

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 670/66/20

провадження № 61-14051ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 червня

2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут», про незаконне відключення постачання природного газу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області

від 17 серпня 2021 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про незаконне відключення постачання природного газу та відшкодування моральної шкоди.

У травні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що при ухваленні вказаного рішення, суд не знав та не міг знати, що відповідачем ТОВ «Хмельницькгаз збут» до справи було подано неправдиву виписку фінансового стану, оплату за спожитий природний газ, складений адвокатом Яцемирською Н. Б.

Такі дії представника відповідача ввели суд в оману, внаслідок чого було ухвалено неправомірне рішення про відключення позивачів від газопостачання та стягнення з них коштів за використаний природній газ в розмірі 2 381,88 грн. Про відповідну обставину заявники дізналися тільки 25 квітня 2024 року, після ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області

від 12 червня 2024 року, яка залишена без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 вересня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керувався тим, що оскільки доводи заявників зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів при ухваленні судового рішення, а тому відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 вересня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржуване судові рішення та ухвалити нове про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди порушили норми процесуального права та не взяли до уваги доводи заявника, що документ, який подав представник відповідача до суду щодо фінансового стану споживачів природного газу є сфальсифікованим, відтак рішення суду підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

При цьому, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. (подібний висновкок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14 травня

2019 року у справі №905/1502/15 та від 24 вересня 2020 року у справі №922/1141/19).

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинам.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд встановив, що доводи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зводяться виключно до переоцінки доказу - виписки фінансового стану споживачів газопостачання, яка наявна в матеріалах справи (т. 2, а. с. 13) та яка була предметом дослідження суду в судовому засіданні за участі позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_4 (т. 2, а. с. 212).

Позивачі в судовому засіданні не подали жодних заперечень чи зауважень щодо достовірності даних, які містяться у цій виписці, її відповідності вимогам щодо форми та змісту.

А тому з огляду на зазначене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично зводяться до перегляду судового рішення задля повторної переоцінки письмового доказу, який наявний в матеріалах справи, що відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру

(рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 вересня 2024 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут», про незаконне відключення постачання природного газу та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська