Справа № 573/2129/23
Номер провадження 2/573/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2023 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка мотивована тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 13 вересня 2008 року. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2008 року народження, та малолітню доньку ОСОБА_4 , 2016 року народження. На теперішній час сім`я фактично розпалася, бо у них з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільне життя та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою від 10 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 17).

28 листопада 2023 року сторонам був наданий термін для примирення протягом 2-х місяців до 27 січня 2024 року включно, провадження у справі зупинено (а. с. 25).

Термін, наданий для примирення, закінчився, відомостей про примирення до суду не надійшло, тому ухвалою від 29 січня 2024 року провадження у справі відновлено та її призначено до судового розгляду на 14 лютого 2024 року (а. с. 30).

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи. Раніше ним подавалася заява, у якій він зазначив, що проти розірвання шлюбу заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 вересня 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис за №104 (а. с. 10).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11-12).

Як вбачається із заяви позивачки, основою розпаду сім`ї стала відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин.

Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив, хоча проти розірвання шлюбу заперечував та подавав заяву про надання терміну для примирення.

Суд зазначає, що аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом.

При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності.

Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки.

Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. І хто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року сторонам надавався термін на примирення з метою збереження сім`ї, однак це не призвело до позитивного результату, так як відповідач не представив суду доказів щодо вжитих ним заходів для збереження сім`ї, а позивачка не бажає надалі підтримувати сімейні відносини із відповідачем, на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 вересня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №104, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя