Справа № 195/1665/24
Провадження 2/195/457/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про зняття арешту з майна.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у вересні 2024 року він дізнався, що на його нерухоме майно накладений арешт, після чого 05 вересня 2024 року звернувся до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

Листом від 11.09.2024 року вих. № 303684 Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано відповідь, що відповідно до пошуків Автоматизованої системи виконавчого провадження було виявлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження №44750757, відкритого 23.09.2014 року з накладенням арешту на майно боржника) на підставі виконавчого листа №195/671/14-ц від 27.08.2014 року, виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 12416 грн. 69 коп.

Виконавче провадження закінчено 27.11.2014 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.09.2024 року № 94431429 встановлено, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено обтяження, а саме арешт нерухомого майна № 7088399 від 23.09.2014 року, накладений відповідно до постанови № 44750757 від 23.09.2014 року, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управлінням юстиції Бубенцовим Р.А.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він на праві власності має житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянка розмір частки 1/16, кадастровий номер «:01:001:0338», земельна ділянка розмір частки 1/16, кадастровий номер «:01:001:0339».

На даний час позивач своє боргове зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк» виконав, сплативши всю суму боргу.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належний чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення від 08.10.2024 року. Однак, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не надав відзив на позов та заяви про визнання позову або заяви про розгляд справи за відсутності свого представника.

Третя особа без самостійних вимог - АТ КБ «ПриватБанк» належним чином повідомлений про розгляд справи, його представник в судове засідання не з`явився, не надав пояснення на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом були встановлені наступні обставини.

Згідно листа від 11.09.2024 року вих. № 303684 Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомлено ОСОБА_1 про наступне:

-відповідно до пошуків Автоматизованої системи виконавчого провадження було виявлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження №44750757, яке було відкрито 23.09.2014 року (з накладенням арешту на майно боржника) на підставі виконавчого листа № 195/671/14-ц від 27.08.2014 року, виданого Томаківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», в сумі 12416 грн. 69 коп.;

- виконавче провадження було закінчено 27.11.2014 року, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення);

- відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.09.2024 року № 394431429 встановлено, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено обтяження, а саме арешт нерухомого майна № 7088399 від 23.09.2014 року, який накладений відповідно постанови № 44750757 від 23.09.2014 року;

- відповідно до частини 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а отже, знайдені виконавчі провадження - вже знищені.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №393722354 від 05.09.2024 року ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на праві власності належить житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, загальна площа 75,1 кв.м., житлова площа 39,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка розмір частки 1/16, кадастровий номер «:01:001:0338» площею 3,4955 га. та земельна ділянка розмір частки 1/16, кадастровий номер «:01:001:0339» площею 3,0409 га.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, згідно інформації Єдиного державного реєстру судових рішень заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12.05.2014 року у справі №195/671/14-ц стягнуто із громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNYJRX151580134 від 05.12.2007 року в сумі 12416,69 (дванадцять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 69 коп та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 (двісті сорок три) грн. 60 грн.

Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, враховуючи вимоги діючого законодавства України, встановлені судом обставини, з метою забезпечення виконання рішення суду, дійшов обгрунтованого висновку про те, що громадянин ОСОБА_1 не може виступати позивачем у цій справі та не має законних підстав пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, тобто в даному випадку між учасниками справи не виникло цивільно-правового спору, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, а постало питання щодо правомірності рішення, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконання рішення про стягнення заборгованості. При цьому Відділ ДВС не оспорює право власності (володіння) громадянина ОСОБА_1 на арештоване майно.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Помилково прийнявши позов до розгляду, суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19), у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20 (провадження № 61-882св21), від 08 вересня 2021 року у справі № 369/3757/20 (провадження № 61-3588св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20 (провадження № 61-19066св20), підстав відступити від зазначених висновків суд не встановив.

Суд вважає необхідним роз`яснити позивачу його право на звернення до суду зі скаргою у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Суд також вважає необхідним повернути позивачу сплачений по справі судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про зняття арешту з майна закрити.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду зі скаргою у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України.

Повернути позивачу сплачений по справі судовий збір, відповідно Квитанції до платіжної інструкції №2755634 від 24.09.2024 року, платник: ОСОБА_1 , код платника: НОМЕР_1 , призначення платежу: 1, судовий збір за позовом ОСОБА_1 Томаківський рай суд Дніпропетровської обл., виданої АТ «Мета Банк», у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повний текст ухвали виготовлено 01.11.2024 року.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.В. Колодіна

29.10.2024