Єдиний унікальний номер 448/1509/24
Провадження № 2/448/573/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01.11.2024 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічак Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Москалик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Суржик Ю.В. звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05.01.2024-100002141 від 05.01.2024р. в розмірі 12570,01 грн. та судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн.

Ухвалою судді від 17.09.2024 року позовну заяву сторони позивача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь).

03.10.2024 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі, у якій такий повідомляє, що 27.09.2024р. відповідачем було сплачено заборгованість за кредитним договором, відтак між ними (сторонами) на день звернення з цією заявою до суду відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. З приводу вимог про стягнення з відповідача судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн., то у зв`язку з тим, що відповідач сплатив всю суму заборгованості після відкриття провадження у справі, то такі вимоги сторона позивача підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Частиною 2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Суржик Ю.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №05.01.2024-100002141 від 05.01.2024р. в розмірі 12570,01 грн. та судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн..

Разом з тим, у поданій представником позивача заяві від 03.10.2024 року про закриття провадження у справі, останній ствердив, що відповідач ОСОБА_1 27.09.2024р. погасив заборгованість, а отже відсутній предмет спору.

Статтею 255 ЦПК України визначений вичерпний перелік підстав для закриття провадження по справі.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, що визначений статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У постанові, ухваленій у справі №638/3792/20 від 20 вересня 2021 року, Верховний Суд вирішив за необхідне відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18, провадження №61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19, провадження№61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20, провадження №61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Судом встановлено, що між сторонами на час звернення до суду існував спір щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Однак, відповідачем ОСОБА_1 сплачено заборгованість перед позивачем, у зв`язку з чим представником позивача подано заяву про закриття провадження по справі.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява представника позивача є підставною та такою, що підлягає задоволенню, а провадження по даній цивільній справі слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Також суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Що стосується вимог представника позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн., то слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується поданою платіжною інструкцією №СЦ00012956 від 13.08.2024р. (платник: ТОВ «Споживчий Центр»).

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору, з врахуванням того, що у даному випадку провадження у справі закривається у зв`язку з відсутністю предмету спору, а не у зв`язку з відмовою позивача від позову, проаналізувавши зазначені вище норми права, зокрема, положення частин третьої та п`ятої статті 142 ЦПК України у поєднанні зі статтею 255 ЦПК України, суд вважає за необхідне зазначити, що у випадку закриття провадження у справі з підстав саме відсутності предмету спору, стягнення з відповідача будь-яких судових витрат є неможливим.

Відтак, вимога сторони позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору, є такою, що не підлягає до задоволення.

З урахуванням положень ч.2 ст.255 ЦПК України та п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у даному випадку можливим є лише повернення позивачу сплаченого судового збору з державного бюджету на підставі його (позивача) клопотання.

З огляду на наведене, суд роз`яснює стороні позивача можливість звернення до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. у відповідності до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі, в тому числі і у разі якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Керуючись ст.247, п.2 ч.1 ст.255, ст.ст.256, 258-261 ЦПК України, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»Суржика Юрія Валерійовича про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- закрити за відсутністю предмету спору.

У задоволенні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судових витрат у виді сплаченої суми судового збору відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» можливість звернення до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору у розмірі 2 422, 40 грн. у відповідності до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі, в тому числі і у разі якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кічак