ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 405/9040/19

провадження № 61-6561св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавська», Департамент надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького, Задніпряний Олег Анатолійович ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Клюкіної Світлани Миколаївни на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року у складі судді Драного В. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Письменного О. А.,

Дуковського О. Л., Дьомич Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавська» (далі - ТОВ «Полтавська»), приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу

Задніпряного О. А., в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29271266 від 15 квітня 2016 року, прийняте приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Задніпряним О. А., а також скасувати записи про державну реєстрацію права власності на 19/20 частин нежитлової будівлі по

АДРЕСА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 14183524 на підставі договору дарування від 15 квітня 2016 року за

№ 593, видавник приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряний О. А. та за № 14596205 на підставі договору дарування від 15 квітня

2016 року № 593, видавник приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряний О. А., протоколу від 27 квітня 2016 року за № 1, видавник Загальні збори засновників (учасників) ТОВ «Полтавська», акт прийому-передачі від 18 травня 2016 року, видавник Засновник ТОВ «Полтавська»

ОСОБА_3 ; Директор ТОВ «Полтавська» - Штанченко В. В.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що він та ОСОБА_2 набули право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю по

АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27 липня 2010 року. Рішенням Ленінського районного суду

м. Кіровограда від 04 січня 2016 року, залишеним без змін хвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на 19/20 частин вказаної будівлі, а за ним - 1/20 частину.

3. 15 квітня 2016 року приватним нотаріусом Задніпряним О. А. було відкрито розділ та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та зареєстровано за ОСОБА_2 19/20 частин вказаної будівлі. До заяви про державну реєстрацію ОСОБА_2 було додано ухвалу апеляційного суду, вступна та резолютивна частина якої не містила жодних відомостей про набуття

ОСОБА_2 права власності на вказаний об`єкт, а лише вказівку на залишення рішення суду першої інстанції без змін. Того ж дня, відбувся перехід права власності на вказане майно до ОСОБА_3 , а 18 травня 2016 року - від ОСОБА_3 до ТОВ «Полтавське».

4. Зазначив, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року вказані судові рішення скасовані. Однак у скасуванні державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказане майно йому було відмовлено, оскільки відбулася перереєстрація права власності на 19/20 частин спірної нежитлової будівлі.

5. Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив:

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 19/20 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 липня 2010 року, номер запису про право власності 14181155, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 на 19/20 частин вказаної нежитлової будівлі;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказане нерухоме майно, внесені до реєстру на підставі договору дарування від 15 квітня 2016 року за № 593, номер запису про право власності 14183524, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на 19/20 частин вказаної нежитлової будівлі;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Полтавська» на вказане нерухоме майно, внесені до реєстру на підставі договору дарування від 15 квітня 2016 року за № 593, номер запису про право власності 14596205, з одночасним припиненням права власності ТОВ «Полтавська» на 19/20 частин вказаної нежитлової будівлі.

6. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 серпня 2020 року замінено первісних відповідачів Міську раду міста Кропивницького та Міністерство юстиції України на належного відповідача - Департамент надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

7. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2023 року, позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 19/20 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 липня 2010 року, видавник виконавчий комітет Кіровградської міської ради; Ухвали № 22-ц/781/568/16, видавник Апеляційний суд Кіровоградської області, номер запису про право власності 14181155, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 на 19/20 частин нежитлової будівлі по

АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 19/20 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування від 15 квітня 2016 року за № 593, видавник приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряний О. А., номер запису про право власності 14183524, з одночасним припиненням права власності

ОСОБА_3 на 19/20 частин нежитлової будівлі по

АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «Полтавська» на 19/20 частин нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 , внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування від 15 квітня 2016 року за № 593, видавник приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряний О. А., протоколу

від 27 квітня 2016 року за № 1, видавник Загальні збори засновників (учасників) ТОВ «Полтавська», акту прийому - передачі від 18 травня 2016 року, видавник Засновник ТОВ «Полтавська» ОСОБА_3 , Директор ТОВ «Полтавська» - Штанченко В. В. , номер запису про право власності 14596205.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

8. Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що сама по собі ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року (без рішення суду першої інстанції) не може вважатися належним правовстановлюючим документом, що дає змогу встановити набуття права власності на нерухоме майно в розумінні пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

9. Крім того, рішення суду, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 19/20 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року, а також рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2016 року скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня

2016 року.

10. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вважав, що позивачем обрано правильний та ефективний спосіб захисту свого порушеного права шляхом скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 та ТОВ «Полтавська», здійсненої шляхом внесення відповідних записів до реєстрів з одночасним припиненням їх права власності на відповідне майно. Даний спосіб захисту є ефективним, відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, відповідно до вимог цивільного законодавства.

11. Щодо клопотань відповідачів ОСОБА_3 та ТОВ «Полтавська» про закриття провадження у справі за строками позовної давності, то суд зазначав, що стаття 255 ЦПК України, яка встановлює підстави закриття провадження у цивільній справі, не містить такої підстави як пропуск строку позовної давності. У свою чергу заяв про застосування судом строку позовної давності в порядку частини третьої статті 267 ЦК України сторони у справі не заявляли.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. У травні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_2 - адвоката Клюкіної С. М. на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2023 року.

13. Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2023 рокувідкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

14. У липні 2023 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду:

Сакари Н. Ю., Білоконь О. В., Осіяна О. М., обґрунтована наявністю у нього сумнівів в неупередженості та об`єктивності зазначеної колегії суддів, оскільки відсутні відомості про проходження ними відповідної перевірки після повідомлення про підозру Голові Верховного Суду Всеволоду Князєву.

15. Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду:

Сакари Н. Ю., Білоконь О. В., Осіяна О. М., визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України, іншому судді.

16. Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду: Сакари Н. Ю.,

Білоконь О. В., Осіяна О. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Полтавська», Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького, Задніпряного О. А. про скасування державної реєстрації права власності та припинення права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Клюкіної С. М. на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 березня 2022 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2023 року - відмовлено.

17. Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

18. У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Клюкіна С. М., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

19. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 910/2116/21,

від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, провадження № 61-13667сво21, від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/19, від 27 березня 2019 року у справі

№ 201/6092/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

20. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки суди розглянули справу за відсутності учасника справи, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

21. Касаційна скарга мотивована тим, що у жовтні 2022 року представником ОСОБА_2 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, а саме проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки № 494/18 від 22 квітня 2022 року, проте судом у порушення норм процесуального законодавства, зокрема статті 253 ЦПК України, судове провадження не зупинено, ухвалу про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі не постановлено.

22. Також 20 лютого 2023 року представником ОСОБА_2 було подано до апеляційного суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному, яке взагалі не було розглянуто апеляційним судом. Апеляційним судом не надано оцінки обставинам і причинам неявки у судове засідання, наявності/ відсутності підстав для відкладення судового розгляду справи, оскільки вказане клопотання взагалі не розглядалося.

23. Крім того, суд першої інстанції належним чином не повідомляв її про дату, час і місце судового засідання, в матеріалах справи відсутні заяви відповідачів та їх представників про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS- повідомлення, а тому не можна вважати, що суд належним чином повідомив учасників справи про розгляд справи.

24. Вважає висновки судів попередніх інстанцій про те, що ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації права власності не подавав приватному нотаріусу рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 січня 2016 року, голослівними, такими, що ґрунтуються на твердженнях позивача, який не був присутній при реєстраційній дії і не може знати наданий ОСОБА_2 обсяг документів для реєстрації. Пояснення ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Задніпряного О. А. з даного приводу заслухані не були. Також судами не витребувано та не досліджено матеріали реєстраційної справи для того, щоб робити такі висновки.

25. При цьому рішення суду, яке набрало законної сили та стало підставою для прийняття приватним нотаріусом Задніпряним О. А. рішення №29271266 від 15 квітня 2016 року, було опубліковано в ЄДРСР, що дало змогу реєстратору здійснити перевірку поданих документів відповідно до заявлених прав та прийняття рішення відповідно до вимог Закону України №1952.

26. Зауважує, що законодавством України не передбачено скасування законно та правомірно проведеної державної реєстрації через скасування у судовому порядку документа, який посвідчував виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, та став підставою для прийняття рішення про проведення державної реєстрації. Отже в даному випадку скасування в подальшому рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 січня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня

2016 року не впливає на вирішення питання щодо законності державної реєстрації станом на 15 квітня 2016 року. При цьому справа була направлена на новий розгляд, остаточне рішення в ній не прийняте, що свідчить про те, що таке рішення може бути прийняте і на користь ОСОБА_2 , що в свою чергу буде свідчити про порушення його прав скасуванням законної реєстрації права власності.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

27. У липні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив представника

ОСОБА_1 - адвоката Захарченка І. В. на касаційну скаргу, в якому він просив закрити касаційне провадження в частині оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, в частині оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України - касаційну скаргу просив залишити без задоволення. Посилався на те, що касаційна скарга відповідача вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції про відмову в зупиненні провадження у справі не містить, тому відсутні підстави для касаційного перегляду ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі. Також зазначав, що ОСОБА_2 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 31 березня 2022 року, тому він належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.

28. У серпні 2023 року до Верховного Суду надійшли письмові пояснення ТОВ «Полтавська», в яких товариство підтримало викладені в касаційній скарзі доводи та зазначило, що також належним чином не повідомлялось про розгляд справи як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

29. Крім того, у липні 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка І. В. про визнання зловживання процесуальними правами, в якому зокрема зазначається, що адвокатом

Клюкіною С. М. подано явно необґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки ОСОБА_2 переслідує ціль затягнути розгляд справи. Просив визнати зловживанням процесуальними правами дії представника ОСОБА_2 - адвоката Клюкіної С. М. щодо подачі касаційної скарги разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 22 липня 2010 року набули право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , про що 27 липня 2010 року було видано відповідне свідоцтво про право власності.

31. У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про визнання незаконним та скасування рішення, визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним, визнання права власності та виділ частки в натурі.

32. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 січня 2016 року в справі № 405/65/14-ц позовні вимоги ОСОБА_2 за вказаним позовом задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право власності на 19/20 частин нежитлової будівлі (торгово-побутового комплексу літ. АА1, загальною площею 746,30 кв. м), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/20 частину вказаної нежитлової будівлі.

33. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду

м. Кіровограда від 04 січня 2016 року залишено без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту її проголошення.

34. 15 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Задніпряного О. А. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 19/20 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . До цієї заяви було додано свідоцтво про право власності від 27 липня 2010 року, витяг про реєстрацію права власності від 27 липня 2010 року, технічний паспорт від 14 квітня 2016 року, а також вступну та резолютивну частини ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року.

35. 15 квітня 2016 року приватний нотаріус Задніпряний О. А. прийняв рішення

№ 29271266 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та провів відповідну державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно з відкриттям відповідного розділу та присвоєнням реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна № 01 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 14181155.

36. Також, того ж дня, до приватного нотаріуса Задніпряного О. А. звернувся ОСОБА_3 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 19/20 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви було додано договір дарування від 15 квітня 2016 року № 593, посвідчений приватним нотаріусом Задніпряним О. А. На підставі цієї заяви нотаріусом прийнято рішення № 29273873 про проведення відповідної державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_3 , номер запису про право власності 14183524.

37. 18 травня 2016 року до приватного нотаріуса Задніпряного О. А. звернувся представник ТОВ «Полтавська» із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на 19/20 частин нежитлової будівлі, розташованої за адресою:

АДРЕСА_1 . До заяви було додано договір дарування

від 15 квітня 2016 року № 593, посвідчений приватним нотаріусом Задніпряним О. А. На підставі цієї заяви нотаріусом прийнято рішення № 29649575 про проведення відповідної державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за ТОВ «Полтавська».

38. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

39. 30 червня 2017 року представник ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Кіровоградської міської ради Адаменка А. В. із заявою про скасування державної реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме запису про державну реєстрацію за № 14181155 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, однак рішенням № 35933019 йому було відмовлено на підставі пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки даний запис припинено (зміна власника), тобто відбувся перехід права власності, а тому скасувати дану державну реєстрацію неможливо.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

40. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

41. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

42. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

43. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

44. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

45. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

46. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

47. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

48. Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду в повній мірі не відповідає.

49. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

50. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (стаття 211 ЦПК України).

51. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).

52. Про відкладення розгляду справи постановляється ухвала (частина шоста статті 223 ЦПК України).

53. Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

54. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

55. Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що розгляд цієї справи був відкладений з 17 лютого 2022 року на 01 березня 2022 року.

56. У судовому засіданні 17 лютого 2022 року був відсутній як відповідач

ОСОБА_2 (повістка повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», так і його представник адвокат Клюкіна С. М. (подала на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, проте таке не було підписано кваліфікованим електронним підписом, про що свідчить акт від 17 лютого 2022 року.

57. 21 лютого 2022 року відповідачу ОСОБА_2 була надіслана повістка виклик до суду для розгляду справи на 01 березня 2022 року, доказів її отримання останнім, а також доказів її повернення на адресу суду матеріали справи не містять.

58. Також матеріали справи містять докази направлення Клюкіній С. М. SMS-повідомлення про розгляд справи 01 березня 2022 року на 11-00 год. на номер телефону, указаний нею в її попередніх заявах до суду, що підтверджується довідкою про доставку SMS.

59. Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

60. У постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі

№ 201/6092/17 (провадження № 61-48215св18), від 23 лютого 2022 року у справі

№ 644/12167/15 (провадження № 61-20148св21) вказано, що довідка про доставку SMS не може вважатися доказом належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, оскільки згідно пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

61. Матеріали справи не містять доказів того, що адвокат Клюкіна С. М. подавала заяву про направлення їй повісток SMS-повідомленнями.

62. За відсутності належним чином оформленої заяви Клюкіної С. М. про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, наявна в матеріалах справи довідка про доставлення їй SMS-повідомлення з відомостями про призначене судове засідання не є доказом належного повідомлення позивачки про дату, час та місце розгляду справи.

63. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 523/15842/18 (провадження № 61-5645св23), від 15 червня

2023 року у справі № 754/4910/21 (провадження № 61-5758св23), від 28 березня

2023 року у справі № 454/4280/20 (провадження № 61-11983св22), від 26 вересня 2023 року у справі № 344/3725/18 (провадження № 61-10204св22).

64. За таких обставин відповідач ОСОБА_2 та його представник Клюкіна С. М. не були присутні у судовому засіданні 01 березня 2022 року при ухваленні оскаржуваного судового рішення, процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно них порушені через їх непоінформованість про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

65. Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, а також порушенням статей 8-12, 128-130 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

66. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 522/18010/18 (провадження

№ 61-13667сво21) зроблено висновок, що: «обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.[…] У ситуації, коли суд першої інстанції розглянув справу за відсутності сторони, яка не була належним чином повідомлена про час та місце її розгляду, а суд апеляційної інстанції, повідомивши відповідну сторону належним чином, залишив таке рішення суду першої інстанції без змін, якщо такий учасник справи обґрунтовував свою апеляційну скаргу такою підставою, суд касаційної інстанції не може застосувати правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» (частина друга статті 410 ЦПК України). Тлумачення частини другої статті 410 ЦПК України свідчить, що: правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення; оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені при розгляді справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції; правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства».

67. Представник ОСОБА_2 - адвокат Клюкіна С. М. в апеляційній скарзі посилалася на неповідомлення відповідача та його представника судом першої інстанції про призначення розгляду справи на 01 березня 2022 року (том 3, а. с. 11), проте, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам представника відповідача про їх необізнаність щодо призначення розгляду справи на 01 березня 2022 року та не звернув увагу на те, що пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК України такі обставини визначені як обов`язкова підстава для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

68. З огляду на допущені судом апеляційної інстанції порушення пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України наявні підстави для скасування постанови апеляційного суду, оскільки справу в суді першої інстанції розглянуто за відсутності відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Клюкіної С. М., які належним чином не повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, й обґрунтовували свою апеляційну скаргу такою підставою.

69. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 611/245/21 (провадження № 61-407св23).

70. Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

71. У зв`язку з установленням підстав для скасування постанови апеляційного суду колегія суддів інші підстави відкриття касаційного провадження не аналізує.

72. Отже, доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

73. При цьому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка І. В. про визнання зловживання процесуальними правами з огляду на те, що оскарження судових рішень в касаційному порядку є правом сторони у справі, передбаченим вимогами статті 389 ЦПК України, та не є зловживанням процесуальними правами.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка Ігора Васильовича про визнання зловживання процесуальними правами відмовити.

2. Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Клюкіної Світлани Миколаївни задовольнити частково.

3. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 24 лютого 2023 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович