Справа № 333/2064/24
Провадження № 2-о/333/170/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., за участю секретаря судового засідання Панченко К.О., розглянувши матеріали цивільної справи № 333/2064/24 за заявою за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

21.02.2024 року позивач звернувся із заявою до Шевченківського об`єднаного пенсійного фонду України в м. Запоріжжя Головного Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зареєстровану за № 1447 спеціалістом ОСОБА_2 . 06.03.2024 року ОСОБА_1 виповнилося 60 років.

28.02.2024 року позивач отримав рішення за підписом начальника відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 22 про відмову у призначенні пенсії, оскільки за наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58, а саме в трудовій книжці НОМЕР_1 , що належить позивачу, на титульному листі дата народження зазначена не повністю, крім того по трудовій книжці НОМЕР_2 , що належить позивачу, запис № 3, у даті звільнення «16.08.1984» є виправлення.

Вказані підстави є причиною, за якою позивач ОСОБА_1 не може оформити пенсію. Оскільки трудова книжка оформлювалася відповідальною особою Єлизаветівського елеватора Запорізького обласного управління хлібопродуктів при Міністерстві заготівель УРСР, тобто в радянські часи. Після розпаду СРСР зазначена установа припинила своє існування. Зважаючи на дані обставини, виправити зазначені помилки у трудовій книжці позивача у позасудовому порядку для нього не є можливим.

У зв`язку із цим ОСОБА_1 змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 березня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи. Одночасно, з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано заінтересованим особам копію заяви з копіями доданих до неї документів.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області у судове засідання не з`явилися, через систему «Електронний суд» надали пояснення та просили розглядати справу за відсутності їх представника.

Заяв, клопотань про відкладення слухання справи суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що неявка заявника та представника заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 30 січня 1997 року Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: село Долинське, Бердянського району Запорізької області.

Згідно з військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого 12.04.1982 року Бердянським об`єднаним міським комісаріатом Запорізької області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

По досягненню віку, заявник звернувся за оформленням пенсії до Шевченківського об`єднаного пенсійного фонду України в м. Запоріжжя Головного Пенсійного фонду України в Запорізькій області, однак при оформленні пенсії останньому поставили під сумнів факт належності йому трудових книжок, виходячи з тих підстав, що трудова книжка НОМЕР_2 , заведена на ім`я позивача ОСОБА_1 , де вказано « ОСОБА_3 » (російською мовою) та в графі дата народження вказано « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (російською мовою) (а.с.9), крім того в позивача наявна трудова книжка НОМЕР_1 , яка заведена на його ім`я, де зазначено « ОСОБА_3 » (російською мовою) та в графі дата народження вказано рік народження ОСОБА_1 «1964 г.» (а.с. 10). Крім того, у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 НОМЕР_2 запис № 3, у даті звільнення «16.08.1984» є виправлення. Виходячи з цього, ОСОБА_1 отримав рішення про відмову у призначенні пенсії № 22 від 28.02.2024 року за підписом начальника відділу перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п. 12 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Отже, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки є законні підстави, заінтересовані особи не подали заперечення проти заяви. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для встановлення факту належності заявникам правовстановлюючого документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 315-317, 318, 319, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , адреса: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, , адреса: 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , народженого в с. Долинське Бердянського району Запорізької області, громадянину України, правовстановлюючих документів, а саме:

-трудової книжки НОМЕР_2 , заведеної 30 жовтня 1980 року (« ІНФОРМАЦІЯ_4 » (російською мовою) на ОСОБА_1 (« ОСОБА_3 » (російською мовою);

-трудової книжки НОМЕР_1 , заведеної на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (« ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » (російською мовою).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова