Справа №: 398/6170/23
провадження №: 2-п/398/73/24
УХВАЛА

Іменем України

"11" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Воробйов О.М., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2024 року у цивільній справі №398/6170/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог заяви зазначає, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2024 року у цивільній справі №398/6170/23 позовну заяву задоволено, та позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В своїй заяві ОСОБА_2 посилається на те, що про існування вказаного рішення він дізнався лише 22.10.2024 року, після звернення за правовою допомогою по питанню стягнення аліментів, та копію вказаного заочного рішення отримано безпосередньо в канцелярії суду 06.11.2024 року, тому вважає що строк подачі такої заяви не пропущений. Зазначає, що судових повісток про призначення зазначеної справи він не отримував та не знав про факт наявності справи та судових засідань. Відповідач не проживає за зареєстрованою адресою місця проживання, оскільки, з перших днів повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тобто з лютого місяця 2022р., пішов воювати добровольцем і захищати Україну. Вважає, що рішення ухвалено у його відсутність при неповному з`ясуванні дійсних обставин справи. Також зазначає, що для матеріального забезпечення доньки і позивачки, відповідач систематично перераховував відповідачу із Кореї, де він працював, грошові кошти, і матеріально забезпечував їх усім необхідним. Твердження позивача, що відповідач не піклується про життя та здоров`я дитини, матеріально її не утримує, можна спростувати грошовими переказами відповідача із ОСОБА_4 на користь позивачки, а саме: копія переказу від 16.07.2018р. на суму 500 дол. США; копія переказу від 23.08.2018р. на суму 400 дол. США; копія переказу від 24.08.2018р. на суму 432,97 дол. США; копія переказу від 26.10.2018р. на суму 337,25 дол. США; копія переказу від 14.12.2018р. на суму 339.41 дол. США; копія переказу від 15.01.2019р. на суму 237,42 дол. США; копія переказу від 19.02.2019р. на суму 99,78 дол. США; копія переказу від 15.03.2019р. на суму 100,71 дол. США; копія переказу від 11.04.2019р. па суму 102.97 дол. США; копія переказу від 15.05.2019р. на суму 96.64 дол. США; копія переказу від 16.06.2019р. на суму 96.97 дол. США. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували винну поведінку відповідача щодо виконання своїх батьківських обов`язків. Просить скасувати заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2024 року у цивільній справі №398/6170/23та призначити справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Також просить поновити йому строк для звернення з цією заявою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що поведінка відповідача наразі не змінилася. ОСОБА_2 не бачив дитину з шестимісячного віку. Він їздив до ОСОБА_4 на заробітки. Після повернення бачив дитину декілька разів. Востаннє дзвонив, коли дитині було 3 роки. У 2020 році дитина хворіла вітрянкою, це єдиний раз коли побачення з дитиною не відбулося. Дитина його навіть не знає. ОСОБА_2 звернувся до суду, однак дитині навіть не зателефонував. Крім того, він обізнаний про їх з дитиною місце мешкання, однак не з`являється. Просить у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв суду не надходило, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином (а.с.89, 118).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника (а.с.122).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України , неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши думку присутніх осіб, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, оглянувши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.05.2024 року у цивільній справі №398/6170/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав, задоволено позовну заяву та позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.77-79).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначене заочне рішення було направлено, в тому числі, на адресу відповідача ОСОБА_2 , однак конверт повернувся до суду не врученим з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто заочне рішення не було вручене ОСОБА_2 .

В своїй заяві ОСОБА_2 посилається на те, що про існування вказаного рішення він дізнався лише 22.10.2024 року, після звернення за правовою допомогою по питанню стягнення аліментів, та копію вказаного заочного рішення отримано безпосередньо в канцелярії суду 06.11.2024 року, тому вважає що строк подачі такої заяви не пропущений.

Заява про перегляд заочного рішення датована 25.11.2024 року та цього ж дня подана через канцелярію суду.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

За ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч.5, 11 ст.272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За ч.7 ст.272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

За п. 2 ч. 7 ст.128 ЦПК України,у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1, 3 ст.130 ЦПК України,у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Разом з відповідачем за цією адресою зареєстрована його мати ОСОБА_6 (а.с.44).

Судові повістки про виклик до суду на 29.03.2024 року та на 20.05.2024 року були вручені під розписку матері відповідача в порядку передбаченому ст.130 ЦПК України (а.с.64, 65).

Отже суд критично ставиться до твердження відповідача, про те що він не був обізнаний про розгляд справи про позбавлення його батьківських прав Олександрійським міськрайонним судом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального або спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення.

Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Так, в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що судом під час ухвалення рішення не враховано що відповідач систематично перераховував відповідачу грошові кошти, і матеріально забезпечував їх усім необхідним. Надав копії документів іноземною мовою про перерахування позивачці грошових коштів продовж 2018-2019 років.

В судовому засіданні позивачка підтвердила, що отримувала від відповідача у вказаний період грошові кошти.

Посилання на інші докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, заява ОСОБА_2 не містить.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що її інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.81, 126, 127, 284-286, 288 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 16.12.2024 року.

Суддя: Л.І. Стручкова