Справа №: 486/490/24 Провадження № 2/486/491/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., ознайомившись з матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дмітрішина О.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів.

Дана цивільна справа зареєстрована в Южноукраїнському міському суді, Миколаївської області та у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Савіну О.І.

Ухвалою суду від 02.04.2024 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

04.11.2024 року, під час судового засідання, суддею було встановлено, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №73455812 по виконанню судового наказу №486/1482/22 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 17.01.2023 року по стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.12.2022 року (дня звернення з заявою про видачу судового наказу) і до повноліття дитини.

Проте, з наданих суду письмових доказів вбачається, що 28.11.2023 року постановою старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Манзенко В.В. відкрито виконавче провадження та 20.02.2024 року сформовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на боржника ОСОБА_1 , на підставі судового наказу №486/1482/22 від 02.01.2023 року.

З огляду на вище викладене, суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І. вважає за доцільне заявити собі самовідвід, з метою нівелювання будь-яких претензій з боку учасників справи, відносно упередженості головуючого у справі, оскільки державний виконавець Другого ВДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) Манзенко В.В. у даній справі, як особа, яка виносила постанову від 28.11.2023 року, обіймає посаду секретаря судового засідання Южноукраїнського міського суду Миколаївської області та з 21.10.2024 року підпорядкована ОСОБА_4 , як судді, за якою закріплена відповідно до внутрішнього розподілу обов`язків працівників апарату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, що може викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді цієї справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя приходить висновку про його обґрунтованість з наступних підстав.

Відповідно ч.ч. 2, 4 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 року, п. 45).

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в недостатній неупередженості, повинні брати самовідвід. Суддя повинен бути вільним не тільки від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але й вільними від цього в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків».

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, завданням суду є те, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Крім того, в своїй професійній, громадській діяльності та приватному житті, суддя заради утвердження незалежності й неупередженості судової влади, зміцнення її авторитету в суспільстві повинен дотримуватись норм викладених в Кодексі професійної етики судді, стаття 2 якого, передбачає, що суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частинами 1, 9 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

На підставі викладеного, вважаю доцільним заявити собі самовідвід, як головуючому у справі, що гарантує уникненню будь-яких сумнів в об`єктивності судді з боку сторін у справі.

Керуючись ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 36, 39, 40, 258-261, 352-353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід в розгляді цивільної справи №486/490/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Другий відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів.

Вищезазначену цивільну справу передати до канцелярії Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для визначення іншого судді у розгляді справи, у порядку ч.3 ст.14, ст. 33 ЦПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін