Справа №538/1873/24
Провадження по справі №2-ві/538/4/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця заяву ОСОБА_2 про відвід судді Цімботи Людмили Григорівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Лохвицького районного суду від 30.09.2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстрації головуючим суддею Цімботою Л.Г. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 30.10.2024 року на 09 год. 30 хв.

29.10.2024 року канцелярію Лохвицького районного суду Полтавської області за вх..№8443/24 від позивачки ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді Цімботи Л.Г. у справі №538/1873/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстрації.

Згідно протоколу судового засідання від 30.10.2024 року в підготовчому судовому засіданні позивачем ОСОБА_2 заявлено відвід судді Цімботі Л.Г. на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, мотивуючи прихильним ставленням судді Цімботи Л.Г. до відповідача ОСОБА_3 при розгляді інших справ щодо нього, а саме №538/1752/24, №538/379/24 (закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.173? КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення).

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.10.2024 року під головуванням суддею Цімботою Л.Г. визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_2 про відвід судді Цімботі Людмилі Григорівни у справі № 538/1873/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстрації та передано до канцелярії Лохвицького районного суду Полтавської області заяву ОСОБА_2 про відвід судді Цімботі Л.Г. разом з матеріалами цивільної справи в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Якимова О.В. підтримала заяву про відвід судді Цімботи Л.Г.

Сторони цивільної справи належним чином повідомлені про час та дату слухання справи у судове засідання не з`явилися.

Особа, якій заявлено відвід повідомлена про дату та час судового розгляду належним чином в судове засідання не з`явилася.

Неявка учасників справи у судове засідання, якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Проаналізувавши наведені обставини, а також вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований, з посиланням на факти, які вказують на упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Згідно ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно частини першої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Також у своєму рішенні "Газета "Україна-центр" проти України" ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32). Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Заявлений ОСОБА_2 відвід не містить даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Цімботі Л.Г., що передбачені зазначеними нормами ЦПК України, заявлена заява фактично аргументується суб`єктивною думкою суддею Цімботою Л.Г. , щодо упередженості.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не згода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 , яка підтримана її представником адвокатом Якимовою О.В. про відвід судді Цімботі Л.Г. слід відмовити, за безпідставністю.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.36- 41,258-261,353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В заяві ОСОБА_2 про відвід судді Цімботи Людмили Григорівни в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстрації -відмовити.

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення та зняття з реєстрації, передати до канцелярії суду в порядку, передбаченому ст. 34 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення на підставі ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає на підставі ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя: В.А. Бондарь