КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Універсал Банк", згідно з яким просив:

- зобов`язати АТ "Універсал Банк" звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплати відсотків за користування коштами АТ "Універсал Банк" на весь час воєнного стану в Україні за договором про надання банківських послуг від 10.01.2019, згідно якого ПАТ "Універсал банк" відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановив кредитний ліміт;

- зобов`язати АТ "Універсал Банк" списати нараховані з 24.02.2022 по теперішній час та не нараховувати відсотки за користування коштами АТ "Універсал Банк" на весь час воєнного стану в Україні за договором про надання банківських послуг від 10.01.2019, згідно якого ПАТ "Універсал банк" відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10.01.2019 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, згідно якого відповідач відкрив поточний рахунок № НОМЕР_2 та встановив кредитний ліміт.

Після цього позивач належним чином здійснював всі зобов`язання, які випливають з договору про надання банківських послуг.

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України в Україні введено воєнний стан, що унеможливило своєчасну сплату відсотків за кредитним договором, оскільки позивач втратив роботу, залишив місце свого проживання в м.Чернігів, переїхав на захід України та отримав статус внутрішньо переміщеної особи.

У квітні 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою про звільнення його від сплати відсотків за користування коштами на весь час воєнного стану, на яку 01.05.2023 отримав відмову.

За вказаних обставин, а також посилаючись на положення п.6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та п.1-3 ст.9-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2024 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 137-141).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції тих обставин, що за наявною у матеріалах справи довідкою Управління праці і соціального захисту населення Хмельницької міської ради № 844 від 18.01.2024 ОСОБА_1 був взятий на облік як тимчасово переміщена особа з 01.03.2022 та отримував допомогу по 30.04.2022, перебуваючи у цьому статусі.

При цьому, зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було взято до уваги положенняп.6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та п.1-3 ст.9-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.04.2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

25.04.2024 до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.01.2019 року між позивачем та АТ »Універсал Банк» було укладено та особисто підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у відповідності до вступної частини якої зазначено, що Клієнт просить відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Відповідно до п. 2 Анкети-заяви Позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договору), укладання якого я підтверджую і зобов`язуюсь виконувати його умови.

Відповідно до п. 3 Анкети-заяви, підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони Клієнту зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззаперечно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Клієнт погоджується з тим, що про зміну доступного дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Відповідно до останнього речення п.10 Анкети-заяви, Клієнт надає право та доручає АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком.

Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів» Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору.

Відповідно до Умов і правил Договір про надання банківських послуг «Monobank» (або Договір) - укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск та обслуговування Платіжної кратки з можливістю встановлення ліміту кредитування що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів.

Пунктом 2.3. глави 2 Розділу І Умов і правил передбачено, що, своїм підписом на Анкеті-Заяві Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним.

Відповідно до п. 2.4. Глави 2. Розділу І Умов: «Укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору».

Позивач належним чином ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Як було зазначено вище, відповідно до вступної частини Анкети-заяви Клієнт просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 у гривні на його ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Також, Главою 4 «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов і правил передбачено:

п. 4.1. Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі та відповідному Додатку до нього;

п. 4.2. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування;

Відповідно до п. 4.4. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.

п. 4.7. Банк надає інформацію про кредитний ліміт Платіжної карти до її активації за допомогою Мобільного додатку та / або контактного центру Банку.

п. 4.9. На суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за Кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку.

п. 4.10. Сума Щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів, й не може перевищувати повного розміру Заборгованості за Договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця, наступного за звітним місяцем.

п. 4.11. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в Мобільному додатку. При несплаті Щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф за несплату Щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами.

п. 4.13. Погашення заборгованості Клієнта за Договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок Клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

- у другу чергу сплачуються сума кредиту та відсотки за користування кредитом;

- у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені Договором. У випадку, якщо Клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного Щомісячного мінімального платежу (тобто, по сплаті відсотків та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими Щомісячними мінімальними платежами відбувається згідно строків виникнення заборгованості Клієнта, починаючи з найдавнішого (за строком виникнення) щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного мінімального платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого Щомісячного мінімального платежу.

У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань Клієнта за Договором з порушенням зазначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

п. 4.16. У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся Заборгованість за Кредитом вважається простроченою (Істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої Заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного Клієнтом Кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування Кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

п. 4.21. відсотки за користування Кредитом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит стає простроченим кредитом.

Відповідно до п. 4.23., кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору.

Розрахунок процентів здійснюється за кожен календарний день періоду, протягом якого позивач як клієнт користувався кредитними коштами, на максимальну суму боргу в день за формулою:

У випадку, якщо позивач допускає прострочення та не вносить кошти відповідно графіку та у відповідній сумі, то проценти за умовами договору (як вказується вище) списуються за рахунок кредитного ліміту, а отже такі проценти є погашеними за рахунок кредиту. Тому, за використання таких кредитних коштів Банк за умовами договору нараховує проценти. Оскільки за рахунок такого списання по факту надається сума кредитного ліміту для погашення процентів. Це відбувається тільки у тому випадку, якщо клієнт допускає прострочення і таке договірне зарахування відбувається за рахунок знову наданого кредиту (в межах ліміту).

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на положення п. 6-1 Розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування», згідно яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов?язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Разом з тим, як вбачається з наявного у матеріалах справи суду розрахунку заборгованості, Банком в період воєнного стану не нараховуються позивачу штрафні санкції (штраф, пеня).

У свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач у відповідності до умов договору здійснює нарахування відсотків за користування кредитними коштами, що за своєю правовою природою не є мірою відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом.

Крім того, згідно п. 1-3 ст. 9-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» загальна сума процентів за кредитним договором та/або договором позики, боржником за яким є внутрішньо переміщена особа, яка у період після дати початку тимчасової окупації залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій російською федерацією території України або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

За невиконання чи неналежне виконання внутрішньо переміщеною особою, визначеною частиною першою цієї статті, зобов?язань за кредитним договором та/або договором позики не нараховується неустойка (штраф, пеня), не настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми, не застосовуються інші санкції майнового характеру.

Кредитор з урахуванням вимог частин першої та другої цієї статті зобов?язаний здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором та/або договором позики у семиденний строк з дня надходження письмового звернення від внутрішньо переміщеної особи.

У разі невиконання кредитором свого обов?язку щодо здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором та/або договором позики на умовах, визначених цією статтею, така заборгованість вважається автоматично перерахованою на наступний день після закінчення відповідного семиденного строку з дня надходження до кредитора письмового звернення від внутрішньо переміщеної особи.

На підтвердження факту набуття статусу внутрішньо переміщеної особи позивачем надано суду довідку про отримання допомоги в м.Хмельницький як внутрішньо переміщеній особі у період з 01.03.2022 по 30.04.2022.

Однак, буд-яких належних та допустимих оказів продовження цього статусу матеріали справи не містять.

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанцїі, позивач має зареєстроване місце проживання в м.Чернігів, яке не входило і не входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) в період з 25.04.2022 та Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

У свою чергу, правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов в особи виникає після того, як відповідач порушить її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, як неодноразово зазначав Верховний Суд.

Так, в постанові від 16.10.2020 по справі № 910/12787/17 Верховний Суд зазначив, що гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду.

Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Об`єднана палата зазначає, що особа, яка звертається до суду повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи порушені.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 по справі 522/1528/15-ц.

Таким чином, встановивши, що банк не порушував прав позивача та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не взято до уваги довідку про отримання державної допомоги в період з 01.03.2022 по 30.04.2022, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана довідка не підтверджує факт того, що на момент звернення до Банку з заявою у квітні 2023 позивач мав статус внутрішньо переміщеної особи, залишивши своє постійне місце проживання.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам позивача належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Універсал Банк" про зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова