Справа № 484/2140/24
Провадження № 2/484/914/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Мельничука О.В.

секретар судового засідання Голубкова Н.М.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Первомайську клопотання представника ОСОБА_1 про передачу справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання будинку за підсудністю

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання будинку та прибудинкової території АДРЕСА_1 за період з 01.01.2020 по 07.02.2024 в сумі 20594грн, вказуючи, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться у зазначеному будинку.

Ухвалою від 04.07.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі.

27.08.2024 до суду від представника відповідача адвоката Дейнегіна Сергія Миколайовича надійшло клопотання про направлення справи для розгляду за правилами виключною підсудності за місцем знаходження квартири до Солом`янського районного суду м. Києва.

Сторони в підготовче засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільних справ визначена в параграфі 3 глави 2 ЦПК України та поділяється на: загальну (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) ст.27 ЦПК України; альтернативну (за вибором позивача) ст. 28 ЦПК України; виключну ст.30 ЦПК України.

Правила загальної підсудності цивільних справ визначені в ч.1 ст.27 ЦПК України, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічний висновок викладений у постанові №911/2390/18 від 16 лютого 2021 року Великої Палати Верховного Суду.

Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

У разі конкуренції правил підсудності (статті 27 та 30 ЦПК України) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Як вбачається з матеріалів справи сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_3 . Позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача частини витрат за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна, отже даний позов повинен розглядатися судом за місцем знаходження цього майна відповідно до правил виключної підсудності ( ст. 30 ЦПК України ).

Згідно із п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщосправа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного вище суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача задовольнити та передати справу на розгляд за правилами виключної підсудності на місцем знаходження нерухомого майна Солом`янському районному суду м. Києва.

Керуючись ст.30,31, 189, 258-261 суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дейнегіна Сергія Миколайовича задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання будинку передати на розгляд за правилами виключної підсудності на місцем знаходження нерухомого майна Солом`янському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Мельничук