Справа № 529/24/24
Провадження № 2/529/106/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

з участю секретаря Звягольської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

Представник позивача ТОВ "Газорозподільча компанія "Нафтогаз України", через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ та понесених судових витрат.

В огрунтування позову вказує, що відповідачкою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , в період з березня 2021 року по жовтень 2023 року включно було спожито природний газ на загальну суму 29 769 грн. 48 коп., вартість якого залишилась не сплачена споживачкою. Позивач, як постачальник звернувся до Диканського суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Однак, ухвалою суду йому було відмовлено у видачі судового наказу. ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб та являється постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ними та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, який є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідачка ОСОБА_1 18.06.2021 підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальник проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Опертора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачки було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ 10.08.2023 в сумі 28 146 грн. 27 коп., яка залишилась відповідачкою ОСОБА_1 не сплаченою.

Тому з огляду на вказані обставини, з метою захисту своїх майнових прав, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до суду.

17.01.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено таку до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 27 107 грн. 48 коп., оскільки останньою було здійснено частково сплату заборгованості на суму 2 662 грн.

Представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Матюхом О.В. подано до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відустність та відсутність його довірительки.

Зважаючи на те, що сторони в судове засідання на розгляд справи не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с. 21-22).

18.06.2021 ОСОБА_1 приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що підтверджується копією заяви-приєднання за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Як встановлено з пояснень представника позивача у домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 наявна одна газова точка та один газовий лічильник на двох співвласників, відповідно і один особовий рахунок.

З 01 березня 2021 року товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а з 18.06.2021 року на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, а споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договорами.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» проведено розрахунок фінансового стану за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що належить споживачу ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 , який свідчить, що за період з березня 2021 по листопад 2023 року (включно) наявна заборгованість за споживання газу в розмірі 27 107 грн. 48 коп.

Позивачем на адресу відповідачки 10.08.2024 направлялась вимога № 119/4.3.1-30174-2023/260021348 про сплату заборгованості за спожитий газ в розмірі 28 146 грн. 27 коп. (а.с. 14).

Постачальник звертався до Диканського районного суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

17.10.2023 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області (справа №529/1472/23) ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ з підстав, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України (а.с. 17).

Виходячи з положень ст.ст. 202, 208, 638 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.

Частиною 1 статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ст.ст. 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Пунктами 1.1-1.3 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовими споживачами» визначено, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу та/або факт фактичного споживання природного газу. Відповідач акцептувала договір, фактично споживаючи природний газ і частково сплативши вартість спожитого газу.

Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, а також оцінивши наявні докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання своїх договірних зобов`язань в частині сплати позивачеві за спожитий природний газ дійсно має заборговаінсть за такий в сумі, яка після уточнення позовних вимог становить 27 107 грн. 48 коп., яка утворилась за період з березня 2021 року по листопад 2023 року, тому вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Кірм того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» сплачений судовий збір в загальній сумі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий газ, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ за період з 01 березня 2021 року по 30 листопада 2023 року в розмірі 27 107 (двадцять сім тисяч сто сім) грн. 48 коп. на рахунок НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» сплачений судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн., на рахунок НОМЕР_4 в АБ «Укргазбанк», м. Києва, МФО 320478.

Рішення може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», адреса місця знаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, Код .

Відповідачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча Л.Є. Петренко