Справа № 484/2111/24
Провадження № 2-о/484/95/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання - Кузьменко Ю.О.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

УСТАНОВИВ:

18 квітня 2024 року заявник звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю, більше п`яти років, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 10.06.2010 року по 24.06.2023 рік.

Свої вимоги представник заявника обґрунтував наступним.

22.04.1989 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_2 (Заінтересована особа), який був зареєстрований Таборівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № II.

Відданого шлюбу / подружжя ОСОБА_2 є четверо дітей:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

3. ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 видане 20.05.2009 року виконкомом Габорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 09 зроблений в Книзі реєстрації народжень 20.05.2009 року);

4. ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 видане 25.08.2011 року виконкомом Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 19 роблений в Книзі реєстрації народжень 25.08.2011 року).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2010 року вказаний шлюб було розірвано.

Незважаючи, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний лише в 2010 році, дана сімейна пара ще в 2004 році повністю припинили спілкування та побачення. При цьому, ОСОБА_3 змінив місце мешкання та оселився з ОСОБА_1 (Заявницею) за адресою: АДРЕСА_1 , де і проживав до смерті. З того часу, між колишнім подружжям відсутні шлюбні, сімейні, інтимні, соціальні, побутові та інші відносини.

Натомість ОСОБА_2 , з початку 2000 років почала сумісно проживати з ОСОБА_7 , який і є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 Але. на вимогу ст. 122, 133 СК України, у актових записах про народження дітей, зазначено батьків, які перебували у зареєстрованому шлюбі: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_3 .

За життя, ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що і стало причиною розірвання офіційного шлюбу. На підставі вироків суду, він реально відбував покарання у місцях позбавлення волі, вперше, з 25.01.1991 року по 26.12.2003 рік. вдруге, з 18.03.2006 року по 22.08.2008 рік.

Саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 вів асоціальний спосіб життя та своїми діями міг заподіяти шкоду матері та її дітям, з народження дітей ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) до часу смерті ОСОБА_3 , не сповіщала останнього, що він значиться батьком дітей, які народжені не від нього. Тому, за життя, ОСОБА_3 не знав про визнання за ним дітей та не міг знані про їх існування, так як з 2004 року взагалі не спілкувався і не бачився з колишньою дружиною, дітьми та вони проживали у різних населених пунктах.

Як було вище зазначено, з початку 2000 років, ОСОБА_2 з ОСОБА_7 проживали у цивільному шлюбі, вели спільний побут та виховували дітей, як народжених разом ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), так і дітей від першого шлюб ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . видано Виконавчим комітетом Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 39 від 27.07.2023 року).

Незважаючи на те, що шлюб між Заявницею та ОСОБА_3 не був офіційно укладений, вони з 2004 року спільно проживали, як чоловік та жінка, за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство (був наявний розподіл прав та обов`язків: прибирання, готування їжі. сплата комунальних платежів, тощо), мали спільний бюджет (який витрачали разом, купували продукти, товари, інше майно на користь сім`ї, втрачали кошти на спільні цілі та інтереси), спільних друзів, проводили спільний відпочинок. Загалом, вони фактично виконували права та обов`язки подружжя та сім`ї, без офіційної реєстрації шлюбу, що засвідчує між ними реальність сімейних відносин.

Факт спільного проживання заявниці та ОСОБА_3 , окрім іншого, підтверджується довідкою з місця проживання, виданою старостою Лисогірського старостинського округу Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області Оксаною Маліченко (вих. № 358 від 15.04.2024 року), змістом якої є те, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , та вели спільне господарство в період часу з 2004 року по час смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Окрім цього, організація поховання ОСОБА_3 була повністю покладена на Заявницю та нею одноособово повністю сплачені кошти на вказане поховання. Також, Заявницею було організовано та оплачено виграти на поминальні обіди.

Також, факт їх спільного проживання підтверджується наявністю у заявниці оригіналів документів поданих до суду (свідоцтво про смерть, довідки про судимість, довідка з місця проживання, заповіт, свідоцтво про право на спадщину та інше).

Підсумовуючи зазначаю, що ОСОБА_1 проживала фактично з 2004 року, разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу но день його смерті, однак не оформили належним чином свої відносини, тобто не зареєстрували шлюб, хоча вказані особи перебували у сімейних відносинах.

Факт постійного, спільного проживання заявниці з ОСОБА_3 разом, однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, з 2004 року (початок спільного проживання) по 24.06.2023 рік (дата смерті), можуть підтвердили сусіди, свідки та заінтересована особа.

Підсумовуючи все вищевказане, на думку представника заявника, зазначеними обставинами у сукупності, підтверджено і засвідчено реальність сімейних відносин Заявниці та ОСОБА_3 , які фактично з 2004 року спільно проживали однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_2 . Загальний строк спільного проживання вказаних осіб становить 19 років. Але підлягає доказуванню лише строк, при якому дані особи не перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах з іншими особами, тому реальний час спільного проживання вірно рахувати з дати розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме з 10.06.2010 року по 24.06.2023 рік.

Окрім цього, за життя, ОСОБА_3 , набув у приватну власність 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0441, площею 4.7615 га. з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, па підставі свідоцтва на спадщину за законом від 01.1 1.2016 року виданого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанською І.В. (спадкове майно).

Державна реєстрація спільної часткової власності (1/2 частки) на вищезазначену земельну ділянку проведена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 (номер запису про право власності: 17281807, дата реєстрації: 01.11.2016 р.. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254).

19.05.2023 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В.. де зазначив, що все належне йому майно заповідає ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулась до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті цивільного чоловіка, проте державний нотаріус повідомив заявниці, що за ОСОБА_3 значаться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які на підставі ч. 1 ст. 1241 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Інші спадкоємці, окрім вищевказаних осіб, відсутні (батьки спадкодавця давно померли).

Але так як зазначені діти не являються рідними дітьми ОСОБА_3 та народжені не від нього, заявниця вимушена звернутися до суду, для набуття статусу спадкоємця першої черги -дружини померлого, для подальшого усунення їх від права спадкування, шляхом виключення відомостей про ОСОБА_5 , як батька, з актових записів про народження дітей, так як на даний час, ОСОБА_1 не має права звернутися до суду з відповідною судовою вимогою.

За змістом п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» статтею 137 СК передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. Коли померла особа не знала про те, що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці першої черги за законом, названі уст. 1261 Цивільного кодексу України: дружина, батьки й діти. У зазначених випадках батьківство оспорюється шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини. Для цих вимог позовну давність не встановлено.

Також, встановлення факту спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , призведе до зменшення плати податків та адміністративних зборів при оформленні спадщини.

Представник заявника, ОСОБА_12 , в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказав, що заяву підтримує повністю, просив її задовольнити та справу слухати без його участі та участі заявниці.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій вказала, що підтверджує факт проживання заявниці з ОСОБА_3 , як чоловіка та дружини, просила заявлені вимоги задовольнити та справу слухати без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявниці обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку, серед іншого, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно норм частин 1 та 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Разом з тим, згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживали однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення поняття «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п.

Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Доводи заявниці, щодо спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки з 2010 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , повністю підтверджені письмовими доказами, які були досліджені судом.

Суд вважає, що заявниця довела належними доказами факт проживання з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки з 2010 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , а тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283, 315 - 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю, більше п`яти років, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 10.06.2010 року по 24.06.2023 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: