РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що вона та відповідач уклали шлюб 12.10.2019. У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки в них різні погляди на життя, ведення особистого селянського господарства, матеріального утримання та виховання дітей. Протягом останніх двох років стосунки з чоловіком повністю розладилися, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, між ними часто почали виникати сварки, тривалий час вони проживають окремо і у кожного свої інтереси. На даний час шлюбні відносини між ними повністю припинилися, фактично сім`ї вже не існує. Подальше спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам доньки, тому просила строк для примирення не надавати, оскільки він не допоможе відновити сімейні відносини. Неповнолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Батько з донькою не проводить час, не цікавиться її розвитком та здоров`ям, матеріальної допомоги не надає, а ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання дитини. У неї не вистачає коштів для забезпечення потреб доньки, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, навчання, медикаментів, тощо. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 », стягнути зі ОСОБА_2 , аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитини повноліття.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, просила розгляд справи проводити без її участі, телефонограмою проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України для такого порядку розгляду.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 12.10.2019 Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 603.

Ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки судом встановлено, що між подружжям склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сім`ї.

Відповідно до ч. 5 ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, позивачка в своїй позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу має намір повернути собі дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », суд дійшов висновку про задоволення її вимог в цій частині, оскільки таким чином сторона скористалася наданим їй правом вибору, що закріплено в положеннях ч.1 ст. 113 СК України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше; за заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.08.2021 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач та відповідач по даній справі.

Із довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Івановецької сільської ради про фактичне місце проживання від 05.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, що не заперечується і відповідачем.

Маючи на своєму утриманні малолітню дитину позивачка поза будь-яким обґрунтованим сумнівом несе основний тягар як матеріального утримання дитини, так і її виховання, розвитку, догляду, лікування тощо, несе основну відповідальність за дитину та організацію її життя.

За наведених обставин слід визнати, що у позивачки виникли дійсні підстави для вимоги до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, а недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, не заперечується по суті й батьком дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, що зазначені в ст. 182 СК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів обґрунтований.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 29.12.2023, тому аліменти підлягають стягненню із зазначеної дати.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а за позовну вимогу про стягнення аліментів на користь держави.

Керуючись ст. ст. 141, 258-261, 273, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 12 жовтня 2019 року Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 603, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 29.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривні (одна тисяча сімдесят три гривні, шістдесят копійок).

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривні (одна тисяча сімдесят три гривні, шістдесят копійок).

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя