Справа № 946/560/24
Провадження № 2/946/1791/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, яким просили:

- встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом та за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0142 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №493588, зареєстрований 26.02.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-10-219), на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0142 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №493588, зареєстрований 26.02.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-10-219), на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №484543, зареєстрований 12.08.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-10-85), на 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами і господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №188111, зареєстрований 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що їй необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити та зазначив, що, крім нього, спадщину також прийняла його сестра ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не була зареєстрована разом з батьками, але фактично постійно проживала з ними в будинку АДРЕСА_1 , вела з ними спільне господарство та доглядала їх.

Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221 громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, частки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними і становлять по 1/5 частці кожному.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.12.1996 року, виданого Лощинівською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_6 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина, до якої входить 1/5 частка житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя спадкодавець заповіт не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76113932 від 06.03.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 26.09.1967 року, повторно виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, і її дочка ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15.07.1950 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Ізмаїльської області, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 29.01.1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.01.2024 року за № 11, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про право особистої власності, наданої виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані:

ОСОБА_5 з 30.04.1971 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 (помер),

ОСОБА_6 з 30.04.1971 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 (померла),

ОСОБА_4 з 17.06.1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (помер),

ОСОБА_3 з 30.04.1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла),

ОСОБА_2 з 06.01.1990 року по теперішній час.

Таким чином, чоловік померлої, ОСОБА_5 , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Крім нього, в управління та володіння спадковим майном вступила дочка померлої, ОСОБА_3 , в зв`язку з чим вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 13.08.1997 року, виданого Лощинівською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, який підлягає застосуванню в спадкових правовідносинах після смерті ОСОБА_5 , спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 18 липня 1997 року, зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій за № 107, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76113891 від 06.03.2024 року.

На підставі вказаного заповіту ОСОБА_5 заповів частину належного йому майна, а саме земельний пай в розмірі 4,60 га, на ім`я ОСОБА_3 .

Вказане майно оформлено за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфіменко М.Д. 03 березня 2000 року.

Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР 1963 року частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_3 .

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.01.2024 року за № 10, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно проживав та був зареєстрований в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини була зареєстрована і проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, тому вважається такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 22.11.2002 року, посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дочка ОСОБА_3 . Вказаним свідоцтвом оформлені права на майновий пай.

До не охопленої заповітом спадщини після смерті ОСОБА_5 , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), входить 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких:

-1/5 частка належала померлому згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221, що також підтверджено довідкою про право особистої власності, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738;

-1/10 частку він фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_6 , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 01.06.2011 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частиною 1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

За життя спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 16 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 55, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76203520 від 14.03.2024 року, на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частках.

На підставі вказаного заповіту ОСОБА_3 заповіла частину належного їй майна, а саме:

-земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,0284 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №493588, зареєстрований 26.02.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-10-219),

-земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №484543, зареєстрований 12.08.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-10-85).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_9 не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини, в зв`язку з чим відповідно до ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Спадкоємиця за заповітом ОСОБА_1 не була зареєстрована за адресою спадкодавця, проте фактично постійно проживала разом з ОСОБА_3 на момент її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, в зв`язку з чим прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- дочка ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 02 грудня 1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 15 серпня 2000 року, повторно виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 »;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 21.01.2020 року, повторно виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

- чоловік ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 29.01.1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не була зареєстрована за адресою спадкодавця, проте фактично постійно проживала разом з ОСОБА_3 на момент її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, в зв`язку з чим прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_2 на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем що підтверджено довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

До неохопленої заповітом спадщини після смерті ОСОБА_3 входить 3/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких:

-1/5 частка належала померлій згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221, що також підтверджено довідкою про право особистої власності, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738,

-1/10 частку вона фактично прийняла після смерті матері ОСОБА_6 , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав,

-3/10 частки вона фактично прийняла після смерті батька ОСОБА_5 , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 19.06.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 16 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 54, на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76179766 від 12.03.2024 року.

На підставі вказаного заповіту ОСОБА_4 заповів частину спадщини, а саме земельну ділянку площею 8,0284 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (Державний акт на право приватної власності на землю РІ №493587, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 26.02.2003 року).

До не охопленої заповітом спадщини після смерті ОСОБА_4 входить:

-2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частка належала померлому згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221, що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, 3/15 частки він фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_3 , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав;

-житловий будинок з надвірними спорудами і господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належав померлому на підставі Договору дарування жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. 11.09.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2/5678;

-земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №188111, зареєстрований 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0111).

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

- дочка ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 02 грудня 1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 15 серпня 2000 року, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 »;

- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 21.01.2020 року, повторно виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Так, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 164 від 30.04.2024 року, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Як було з`ясовано судом, 12 січня 2024 року між позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладеного угоду щодо перерозподілу часток в спадковому майні та досягнуто домовленості про розподіл спадкового майна, згідно якої ОСОБА_2 переходить у власність житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , і земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №188111, зареєстрований 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0111), а ОСОБА_1 переходить у власність 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_11 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 19.10.2006 року, РНОКПП НОМЕР_12 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (паспортний документ № НОМЕР_13 , орган, що видав № 5119 від 06.02.2018 року, РНОКПП НОМЕР_14 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85, код ЄДРПОУ - 04379433) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- земельну ділянку площею 4,0142 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 493588, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-219;

- земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради, передану для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 484543, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 10-10-85;

- 4/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 188111, зареєстрованого 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 94, кадастровий номер - :02:001:0111.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус