Номер провадження 2/754/4299/24
Справа №754/8677/24
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2024 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з даним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17.06.2024 року вказаний позов надійшов у провадження судді Буша Н.Д.

В порядку ст. 187 ЦПК України судом 18.06.2024 року був направлений запит щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

27.06.2024 року на адресу суду надійшла відповідь з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, за відомостями якої ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В зв`язку з перебуванням судді Буша Н.Д. у відпустці з 01.07.2024 року по 12.07.2024 року включно, питання щодо відкриття провадження вирішувалось після виходу судді з відпустки.

Ухвалою суду від 26.07.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 15 січня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22.12.2023 року. На утримання дитини щомісячно позивачу потрібні кошти не менше 15 000 грн., на ліки (дитина втрачає зір, носить окуляри, дитина алергік) 1 000 грн.; оренда житла та комунальні послуги 5 000 грн.; харчування вдома 5 000 грн.; харчування в школі (період вересень-травень) 120 грн. х 22 дня = 2 640 грн.; додаткові заняття для особистого розвитку дитини (англійська мова та малювання) 2 000 грн.; сезонний відпочинок та оздоровлення 2000 грн.; одяг, взуття, особиста гігієна 2 000 грн.; дозвілля, книги, шкільне приладдя, гаджети тощо 2 000 грн. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність сторін при несенні обов`язку утримання дитини. Позивач як матір, докладає максимальних зусиль, щоб дитина зростала здоровою, піклується про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, та створює належні умови для розвитку її природних здібностей. На відміну від батька, який навіть не цікавиться своєю дочкою, її життям. Відповідач добровільно допомагати на утримання дитини не бажає, надає гроші іноді, не бере участі у додаткових витратах. Позивач вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. щомісячно.

Відповідач 20.08.2024 року подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували, що позивач витрачає 15 000 грн. щомісячно на утримання дитини. Також відповідач зазначає, що у позивача є власне житло для її проживання з дитиною. Відповідач був звільнений з військової служби у запас на підставі п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за п. «г». В зв`язку з проходженням військової служби у Збройних Силах України, у відповідача виникли проблеми зі здоров`ям, що потребують великих матеріальних витрат. На даний час, відповідач проходить противірусну терапію хронічного лікування гепатиту С, це в свою чергу не дало можливості раніше влаштуватись на роботу і отримувати доходи. 26.07.2024 року між відповідачем та ТОВ «АРТН ГРУП» був укладений трудовий договір, відповідач був прийнятий на посаду Інженер - тестувальник, розмір заробітної плати становить 9 000 грн. Відповідач цікавиться своєю дитиною, регулярно та добровільно перераховував грошові кошти на її утримання, постійно цікавився її здоров`ям, навчанням, робив подарунки на дні народження. Враховуючи, що у відповідача зараз інша сім`я, разом з відповідачем проживає його дружина та її син - ОСОБА_4 , відповідач не перестає піклуватись про здоров`я дитини від першого шлюбу, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але в розмірі 2 250 грн. щомісячно.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.01.2010 року, який заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року було розірвано.

В період шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено на 2024 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2 563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч. 1-3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, ст. 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 143цс-13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частина 1 ст. 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заперечуючи проти розміру аліментів, визначених позивачем, відповідач зазначив що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що позивач витрачає 15 000 грн. щомісячно на утримання дитини, також зазначив, що він на даний час проходить противірусну терапію хронічного лікування, про що надано копії медичних документів, а також надав копію трудового контракту від 26 липня 2024 року, укладеного між ним та ТОВ «АРТН ГРУП», єдиним його джерелом доходу є заробітна плата. Крім того, відповідачем надано суду копію свідоцтва про шлюб від 23 лютого 2024 р., та копію свідоцтва про народження дитини його дружини від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебувають на утриманні у відповідача.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Суд звертає увагу, що позивач обґрунтовуючи суму 15 000,00 грн. як стягнення з відповідача аліментів на дитину, фактично посилається на додаткові витрати на дитину.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Таким чином, позивач не позбавлена права звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь дитини додаткових витрат.

Отже, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, часткового визнання стороною відповідача позовної заяви, враховуючи стан здоров`я дитини та платника аліментів, відсутність у відповідача стягнень по виконавчим документам, суд вважає, що достатнім, незавищеним та таким, що не буде порушувати майнові права дитини та сторін у справі, є розмір аліментів частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, за наявності підстав, має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатною, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, а також враховуючи при цьому право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дитину, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Днем пред`явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 180, 181, 182, 183, 185, 191, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,141, 247,259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Деснянський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.12.2024 року.

Суддя Н.Д.Буша