Справа № 192/3101/24
Провадження № 2-н/192/278/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"05" листопада 2024 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в селищі Солоне Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

31 жовтня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, дослідивши подану заяву приходить до такого висновку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 2 статті 163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника та перелік доказів, якими заявник ці обставини обґрунтовує.

Подана заява не відповідає вказаним вимогам.

Заявником не викладено обставини, якими вона обґрунтовує стягнення аліментів в наказному провадженні.

Враховуючи, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, заявнику необхідно більш повно викласти обставини в обґрунтування стягнення аліментів з боржника саме на підставі судового наказу.

Заявник обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів на утримання сина лише тим, що батько не забезпечує стабільної достатньої фінансової допомоги, хоча є здоровим та працездатним, має дохід який дозволяє сплачувати частину в якості аліментів.

Однак, заявник не зазначає про наявність або відсутність у боржника батька сина аліменти на утримання якого просить стягнути заявник, інших дітей, утриманців у зв`язку з чим виникає необхідність залучення інших заінтересованих осіб.

Не зазначає заявник і про те, чи зверталась вона з такими ж вимогами до суду раніше і які наслідки такого звернення.

Зазначені обставини унеможливлюють розгляд вимог ОСОБА_1 в порядку наказного провадження та видачі судового наказу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Враховуючи, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки неповно викладені обставини в обґрунтування стягнення аліментів в наказному провадженні, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 право повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Тітова О.О.