Провадження № 2/161/3148/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2020 року збільшено розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.11.2016 року у справі №161/9994/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1600 грн. на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про збільшення розміру аліментів законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільних дітей не покривають витрат, які вона здійснює на сина та доньку. Їх діти підростають, а тому їх фінансово-матеріальне утримання постійно збільшується. Просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 10.11.2020 року та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн., щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

12.08.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень останній зазначає, що з моменту збільшення аліментів, згідно заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 10.11.2020 року у справі №161/14339/20, матеріальний стан відповідача, не змінився. На даний час, відповідач працює у ТОВ «ЗЗТ» на посаді водія та отримує заробітню плату в розмірі 8600-8700 грн. щомісячно. Рухоме чи нерухоме майно у відповідача відсутнє. 10.02.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 від шлюбу народилась донька ОСОБА_6 . Тобто, відповідач створив нову сім`ю та крім дітей від шлюбу з позивачкою, на його утриманні перебуває малолітня донька. За таких обставин, збільшення розміру аліментів до 7000 грн. не відповідає матеріальному становищу відповідача та такий розмір фактично дорівнює його місячному заробітку, при цьому на утриманні останнього, перебуває малолітня донька від другого шлюбу. На підставі викладеного у задоволенні позову просить відмовити та розгляд справи проводити у відсутності відповідача.

До початку судового засідання від представника позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2020 року в цивільній справі № 161/14339/20 вирішено збільшити розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.11.2016 року у справі №161/9994/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1600 грн. на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду про збільшення розміру аліментів законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжують проживати разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_1 та перебувати на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від них.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання їх спільних сина та доньки є недостатнім для їх належного забезпечення, оскільки витрати на утримання дітей постійно збільшуються.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває. Згідно з довідкою про доходи №80 від 07.08.2024 року ОСОБА_2 працює на посаді водія автотранспортних засобів у ТзОВ «ЗЗТ». Загальна сума доходу за період з лютого 2024 року по липень 2024 року становить 52000 грн. Сума до видачі після вирахування податків, обов`язкових платежів та аліментів становить 20932, 98 грн.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивачки погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам дітей. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, у збалансованому харчуванні, забезпеченні одягом та засобами особистої гігієни тощо, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити їх в повній мірі.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2020 року в цивільній справі № 161/14339/20, є недостатньою для належного забезпечення їх потреб, тому заявлені позивачкою ОСОБА_1 вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення.

Однак, суд вважає, що позивачка не обгрунтувала належними та допустимими доказами тієї обставини, що відповідач має матеріальну спроможність сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

За наведених обставин, суд приходить до переконання про збільшення розміру аліментів, які стягуються на двох спільних дітей сторін до 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На переконання суду, визначений вище розмір аліментів є достатнім та справедливим.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,10 грн.

На підставі ст. ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 77-81, 141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. на обох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожного з дітей, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення в повному обсязі складено 27 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук