Справа № 158/2838/23 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В. В.
Провадження № 22-ц/802/221/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2023 року та додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є власником колісного трактора марки Т-25А, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач зазначав, що 03 червня 2023 року вказаний трактор він надав ОСОБА_3 для проведення сільськогосподарських робіт (косіння трави). В ході виконання сільськогосподарських робіт під час конфлікту, його трактор був пошкоджений відповідачем ОСОБА_2 , а саме: розбито передню праву фару, пошкоджено капот, лобове скло, маслозалевну горловину, пробку, фільтр паливний, кожух, забірник частини вентилятора та паливний насос. Сума завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження трактора згідно з висновком експерта № 30-2023 від 20 липня 2023 року становить 9 239 грн 52 коп. Вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи становить 5 000 грн.

Позивач також вказував, що протиправними діями відповідача ОСОБА_2 йому була задана моральна шкода, яка полягає в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу пошкодження належного йому майна, яку він оцінює в 10 000 грн.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь майнову шкоду у розмірі 9 239 грн 52 коп., на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 757 грн 60 коп. та 5 000 грн за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 9 239 грн. 52 коп. та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду та додатковим рішенням першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просив вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення - без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 19 лютого 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а додаткове рішення суду змінити, виходячи з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить трактор колісний марки «Т-25А», д.н.з. НОМЕР_1 , 2000 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 від 24 жовтня 2019 року (а.с.6).

Згідно з протоколом заяви про кримінальне правопорушення від 12 червня 2023 року, рапорту зареєстрованого ЄО за № 3661 від 12 червня 2023 року, 03 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 в користування належний йому трактор марки Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 для проведення сільськогосподарських робіт. Під час скошування ОСОБА_3 трави між ним та відповідачем ОСОБА_2 виник конфлікт, в ході якого останній сокирою наніс механічні пошкодження вказаному транспортному засобу, які унеможливлюють його роботу (а.с.11-17).

Як вбачається з довідки «Про результати розгляду звернення, яке зареєстроване в ЄО ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 3661 від 12 червня 2023 року», в ході перевірки інформація викладена у зверненні ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, а тому для відшкодування завданої шкоди йому рекомендовано звернутися до суду з цивільним позовом (а.с.10).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_2 не заперечив факт заподіяння шкоди сокирою трактору марки Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 .

Отже, внаслідок пошкодження відповідачем належного позивачу ОСОБА_1 трактора, останньому була завдана майнова шкода.

З висновку експерта № 30-2023 від 20 липня 2023 року слідує, що сума матеріального збитку трактора колісного Т-25А, д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату дослідження 04 липня 2023 року становить 9 239 грн 52 коп. (а.с.26-51).

Вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи становить 5 000 грн (а.с.56-58).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 свої вимоги мотивував тим, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , які виразились у пошкодженні його майна, йому була завдана майнова і моральна шкода.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами 1 та 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що фізична чи юридична особа має право на відшкодування в повному обсязі майнової шкоди, завданої її майну, особою, яка її завдала, у разі якщо дії останньої були неправомірними та винними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно з п. 9 ч 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 згаданої постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, наведене дає підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України довів та надав належні і допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що майнова шкода у розмірі 9 239 грн 52 коп. була завдана відповідачем ОСОБА_2 внаслідок пошкодження належного позивачу транспортного засобу і це відбулося саме внаслідок неправомірних, винних дій відповідача, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, а також вина відповідача, а тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов цілком правильного висновку про стягнення майнової шкоди у вказаному розмірі з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 , що майнова шкода завдана ОСОБА_1 внаслідок протизаконних дій ОСОБА_3 , який керуючи трактором почав на нього рух, внаслідок чого він, припиняючи хуліганські дії останнього наніс декілька ударів сокирою по трактору, є безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів.

Так з дослідженого в суді першої інстанції відеозапису слідує, що трактор марки Т-25, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 рухається по польовій дорозі, не вчиняючи ніяких протиправних дій щодо відповідача ОСОБА_2 , який, в той час, тримаючи у руках сокиру, підходить до вказаного трактора та наносить три удари по транспортному засобу. При цьому як зазначив відповідач ОСОБА_2 вказана подія відбувалася на земельній ділянці, яка належить службі автомобільних доріг у Волинській області, що також підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 19 квітня 2022 року (а.с.81). Тобто місцем події є земельна ділянка, яка не належить ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 .

Безпідставними також є доводи відповідача, що автотоварознавча експертиза проводилася поверхнево без його участі, оскільки судовим експертом-автотоварознавцем 29 червня 2023 року відповідача ОСОБА_2 було належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення вказаної експертизи, однак останній не з`явився. Свого висновку відповідач на спростування доводів позивача щодо характеру пошкоджень транспортного засобу та завданої майнової шкоди не надав, клопотання про проведення відповідної експертизи не заявляв.

Крім того, суд першої інстанції встановивши, що позивачу ОСОБА_1 внаслідок пошкодження відповідачем ОСОБА_2 належного йому трактора була завдана моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, пов`язаних із пошкодженням його майна, що мало наслідком нервовий стрес, порушення нормального способу життя, а також урахувавши характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а також засади розумності, виваженості та справедливості, цілком обґрунтовано визначив розмір відшкодування моральної шкоди в 5 000 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції, встановленими у справі обставинами і не впливають на законність рішення суду.

Такі доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухваленого у цій справі рішення суду та не містять підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із додатковим рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року, яким було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, оскільки суд першої інстанції не врахував положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи ту обставину, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, тому його заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню та пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн, у зв`язку з чим додаткове рішення суду підлягає зміні.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Додаткове рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27 грудня 2023 року у цій справі змінити.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: