Справа № 344/2747/24
Провадження № 2/344/1657/24
У Х В А Л А

16 лютого 2024 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И Л А:

13 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2024 року дану справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В.

Суддя, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, виходить з наступного.

Однією з умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно частини першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить визнати, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 не може бути віднесена до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя і є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , адже набута нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто.

Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за наступною адресою: АДРЕСА_3 .

Фактичним місцем проживання позивача є адреса: АДРЕСА_2 .

У даному випадку при визначенні підсудності даної справи слід виходити з того, що між сторонами виникли відносини щодо нерухомого майна, розташованого у місті Краматорськ Донецької області, а тому підлягають застосуванню відповідні положення частини першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють правила виключної підсудності у цивільних справах щодо нерухомого майна.

Зі змісту поданого позову та додатків, доданих до позовної заяви, не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи за місцем свого проживання.

Отже, вищевказаний позов не є підсудним Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області за правилом загальної підсудності.

А відтак, беручи до уваги, що предметом позову у даній цивільній справі є визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, то вищевказаний позов не підсудний Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області за правилом виключної підсудності.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

При цьому недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно частини дев`ятої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно матеріалів позовної заяви, нерухоме майно розташовано за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, дана справа підсудна Краматорському міському суду Донецької області за місцезнаходження нерухомого майна.

Краматорський міський суд Донецької області з об`єктивних причин у зв`язку з неможливістю здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану припинив роботу.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ на Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що нерухоме майно розташовано за адресою: АДРЕСА_4 , тому справа, відповідно до вимог статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає передачі на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить дана справа.

У відповідності до положень статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 30-31, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.