Справа № 465/8272/23 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/811/2112/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року м.Львів

Справа №465/8272/23

Провадження № 22ц/811/2112/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну ОСОБА_2 , підписану його представником ОСОБА_3 , на рішення Франківського районного суду міста Львова, ухвалене у м.Львові 28 травня 2024 року у складі судді Дзеньдзюри С.М., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

17 жовтня 2023 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 6 вересня 2006 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісячно, починаючи з 29 серпня 2006 року, і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 досягла повноліття, на даний час продовжує навчання. Навчається на денній формі на платній основі, не працевлаштована, доходів не має, оплату за навчання та побутові потреби здійснює вона (позивач). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання не надає. Витягом з наказу № 3006-4-10 від 18 вересня 2023 року підтверджено, що на підставі рішення приймальної комісії Національного університету «Львівська політехніка» від 18 серпня 2023 року (протокол № 12) ОСОБА_5 зараховано на другий курс Інституту економіки і менеджменту денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю 073 «менеджмент». Стверджує, що 9 серпня 2023 року між Національним університетом «Львівська політехніка» та нею ( ОСОБА_4 ) для здобувача вищої освіти ОСОБА_5 , укладено договір № 683-12к про надання освітньої послуги для підготовки фахівців. Договором передбачено, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання без урахування інфляції становить 90 600 грн. Вартість освітньої послуги за 2023/2024 навчальний рік - 30 200 грн. Вказує, що вона ( ОСОБА_4 ) оплатила навчання доньки у розмірі 30 200грн, що стверджується з квитанцією від 27 серпня 2023 року. Зазначає, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року у справі № 601/843/23 у задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. 30 червня 2023 року ОСОБА_5 закінчила навчання в технологічному коледжі, 29 липня 2023 року вона досягла повноліття, 18 серпня 2023 року зарахована на навчання в Університет «Львівська політехніка», навчання в якому розпочалось 1 вересня 2023 року, а тому не вважається такою, що припинила навчання. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 1 серпня 2023 року, і до закінчення донькою навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 28 травня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку сторін, яка продовжує навчання, задоволено. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 1 серпня 2023 року, і до закінчення нею навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду 27 червня 2024 року оскаржив представник ОСОБА_2 - адвокат Гурник В.О. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вказує, що позивач не надала суду достатніх доказів, які б підтверджували її матеріальну потребу. Суд першої інстанції неправильно оцінив або не взяв до уваги надані відповідачем докази, які свідчать про відсутність матеріальної можливості позивача надавати матеріальну допомогу дорослій дочці. Зазначає, що ОСОБА_4 не надала обґрунтованих підстав, які б вказували на необхідність надання матеріальної допомоги з боку відповідача. Усі заявлені потреби є необґрунтованими і не підтвердженими належними доказами. Посилається на те, що позивачем долучено лише договір про надання платної освітньої послуги з вартістю навчання 30 200 грн. на рік. Щомісячний платіж за навчання складає 2 516,66 грн., а 50% від цієї суми становить 1 258,33 грн. Стверджує, що відповідь на його адвокатський запит підтверджує, що студенти НУ «Львівська політехніка» повністю забезпечені необхідною літературою для навчання в бібліотечному фонді та в електронному вигляді. Вказує, що відповідач одружений і має неповнолітню дитину, яка також потребує майнового утримання. Його дружина та дочка постійно хворіють, що вимагає значних витрат, що підтверджується документами, доданими до матеріалів справи. Зазначає, що позивач не залучила до справи ОСОБА_5 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, що є порушенням її процесуальних прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч. 3 ст. 12, ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 8 листопада 2005 року.

Постановою головного державного виконавця Ковальчуком О.А. від 26 вересня 2006 року відкрито ВП №2381861 по виконанню виконавчого листа №2-657, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області 6 вересня 2006 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року (справа № 601/843/23) у задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

З акту ЛКП «Львівський ліхтар» №675 від 13 березня 2023 року вбачається, що донька сторін ОСОБА_5 проживає разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №221 Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж» від 22 травня 2023 року ОСОБА_5 на той час була студенткою ІІІ курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Національного лісотехнічного університету України» першого рівня акредитації за спеціальністю 051 Економіка. Навчалася з 1 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року.

З Витягу з наказу Національного університету Львівська Політехніка» №3006-4-10 від 18 серпня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 зарахована на другий курс денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Інституту економіки і менеджменту.

Відповідно до довідки №460 Національного Університету «Львівська Політехніка» від 6 вересня 2023 року ОСОБА_5 є студенткою ІІ курсу денної форми навчання Інституту економіки і менеджмент, навчається за кошти фізичної особи. Закінчує навчання в червні 2026 року.

Згідно квитанції від 27 серпня 2023 року ОСОБА_7 оплатила за навчання ОСОБА_5 згідно договору 683-12 від 9 серпня 2023року кошти у розмірі 30 200 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 29 травня 2023 року за період з січня 2021 року по березень 2023 року єдиним доходом ОСОБА_4 є соціальна виплата у розмірі 860 грн.

З інформаційної довідки № 332948272 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 3 липня 2018 року набув право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02003:0173.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_2 28 квітня 2007 року придбав автомобіль марки ВАЗ 21099, 2007 року випуску, червоного кольору, номерний знак НОМЕР_2 .

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11 січня 2024 року витребувано у Державної податкової служби у Тернопільській області інформацію про доходи ОСОБА_2 за 2023 рік.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних-осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 по 3 квартал 2023 року сума виплаченого доходу становить 923675,83грн. (85793,14 + 92999,25 + 91459,92 + 121657,98 + 76496,69 + 143315,96 + 121657,98 + 44238,63 + 24399,30 + 121657,98= 923 675,83грн.).

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

На підставі аналізу наявних у справі доказів належить зробити висновок, що повнолітня дочка сторін, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги і таку в змозі їй надавати відповідач.

При визначенні розміру аліментів судом враховано вимоги ст. 182 СК України, всновки Верховного Суду, наведені у постановах: від 10 квітня 2023 року у справі № 752/20152/16-ц, 26 квітня 2023 року у справі № 459/2988/19, де зроблено висновок про те, що аналіз змісту ч. 2 ст. 199 СК України дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, а також звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило ч. 2 вказаної статтівиключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої ст. 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.

Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти або безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Встановлено, що відповідач є працездатним, має стабільний заробіток, законом встановлено його обов`язок надавати майнову підтримку своїй дитині, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову. Такі висновки не спростовані довдами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , підписану його представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено і підписано 22 жовтня 2024 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________Р. В. Савуляк