Справа № 387/1989/23
Номер провадження по справі 2-з/387/2/24
У Х В А Л А

12 лютого 2024 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 про забезпечення доказів ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду в інтересах позивача з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Гнатівської сільської ради , житловий будинок та земельну ділянку на житловий будинок. ОСОБА_4 13.11.2023

звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського району Кіровоградської області із заявою про видачу свідоцтва про спадщину за законом, проте нотаріусом було надано роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Сторона позивача вважає, що вказаний строк пропущений із поважних причин, що спонукало представника позивача звернутися до суду з відповідним позовом .

До суду від представника відповідача надійшла заява про забезпечення доказів, яка обґрунтована тим, що обставини, які зазначаються позивачкою у позовній заяві не відповідають дійсним фактичним обставинам та є такими, що спрямовані на введення суду в оману задля отримання відповідного позитивного рішення. Позивач ОСОБА_4 пропустила встановлений строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме з причин того, що остання про існування заповіту на її ім`я від 14.06.2017 дізналася лише прибувши з-за кордону до України, тобто після 23.10.2023. Однак вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки про існування заповіту позивачці достеменно було відомо. Крім того, позивачка є рідною донькою спадкодавця. Позивачка нібито будучи необізнаною про існування заповіту від 14.06.2017 своїм правом на спадкування майна за законом, яке залишилося після померлої ОСОБА_3 не скористалася. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на своїй офіційній веб-сторінці в Соціальній мережі Інтернет "Facebook" за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 опублікувала публікацію жалісного змісту спрямованого на скорботу за померлою матір`ю.

Посилання на зазначену публікацію https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=pbid0Му8zwQSNXHc8HLZJCsUaMybxxqf2sexnyXLa38tTSR8DtUocHe6fGRnnEtbvCLcU1&id=80502.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши подані матеріали заяви, доходить до таких висновків.

Відповідно до ст.118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Як з`ясовано із поданої заяви, в суду знаходиться позовна заява за позовом представника позивача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з ч.4 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Суд на підстав викладеного, доходить до висновку, що заявником у заяві про забезпечення доказів наведені достатні підстави щодо необхідності забезпечення доказів, а також те, що дані докази можуть бути втрачені після відкриття провадження у справі, а тому суд вважає, що заява щодо забезпечення доказів обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню.

Водночас згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1, 2, 3 статті 85 ЦПК України встановлено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням, можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис.

Відповідно до ч.5 ст. 85 ЦПК України, якщо огляд здійснюється за відсутності хоча б однієї зі сторін, а також в інших випадках, коли суд визнає це за необхідне, суд забезпечує відеофіксацію огляду технічними засобами.

З урахуванням вищенаведеного, з метою повного з`ясування обставин справи та з метою забезпечення прав заявника, суд доходить до висновку про необхідність забезпечення доказів, шляхом їх огляду у залі судового засідання Добровеличківського районного суду Кіровоградської області без виклику ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 із відеофіксацією. Водночас суд вважає за необхідне викликати в судове засідання сторону відповідача для огляду в судовому засіданні з її персональної сторінки у Соціальній мережі Інтернет "Facebook" за посиланнями зазначеними у заяві: https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=pbid0Му8zwQSNXHc8HLZJCsUaMybxxqf2sexny XLa38tTSR8DtUocHe6fGRnnEtbvCLcU1&id=80502.

Водночас суд не вбачає підстав для тимчасової заборони ОСОБА_4 видаляти публікації опубліковані на своїй сторінці у Соціальній мережі Інтернет "Facebook" до вирішення справи по суті за адресою: https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=pbid0Му8zwQSNXHc8HLZJCsUaMybxxqf2sexnyXLa38tTSR8DtUocHe6fGRnnEtbvCLcU1&id=80502, так як дана соціальна мережа оглядатиметься судом в судовому засіданні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не розкриває змісту терміну «приватне життя», оскільки описує його як «термін з широким значенням, який не піддається визначенню» (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Пек проти Сполученого Королівства» 2003 р.). Проте, аналізуючи практику Європейського суду, можна зробити висновок, що повага до приватного життя передбачає невтручання держави та інших суб`єктів у прийняття людиною рішення щодо власного життя, а також, що будь-яке втручання повинно бути виправданим.

Обставини що виправдовують таке втручання наведені в п. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Приватне життя охоплюється територіальною, комунікативною, інформаційною та тілесною приватністю.

Суд зазначає, що кожна людина має право на приватне життя, яке означає зокрема й можливість безперешкодно обробляти інформацію для задоволення особистих, побутових потреб. Визнаючи недоторканність сфери приватного життя, демократичне суспільство водночас припускає й можливість правомірного обмеження права на приватність з метою забезпечення суспільної безпеки та захисту прав і свобод суб`єктів персональних даних чи інших осіб, але винятково на підставах і в порядку визначених законом.

Тому в даному випадку суд не вважає виправданим у цій ситуації звужувати право на приватність ОСОБА_4 та обмежувати її можливість безперешкодно обробляти інформацію для задоволення особистих, побутових потреб, що має свій вияв у соціальних мережах.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 84, 85, 116-118, 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_2 про забезпечення доказів про забезпечення доказів - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення доказів шляхом огляду публікацій розміщених ОСОБА_4 на інтернет сторінці у

Соціальній мережі Інтернет "Facebook" https://www.facebook.com/permalink.php? story_fbid=pbid0Му8zwQSNXHc8HLZJCsUaMybxxqf2sexnyXLa38tTSR8DtUocHe6fGRnnEtbvCLcU1&id=80502 .

З метою виконання ухвали суду про забезпечення доказів, викликати ОСОБА_2 в зал судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області о 16 годині 00 хвилин 22 лютого 2024 року для проведення огляду публікацій розміщених ОСОБА_4 зі сторінки ОСОБА_2 із застосуванням відеофіксації за відсутності ОСОБА_4 з можливістю здійснення скріншотів сторінок.

В іншій частині заяви про забезпечення доказів відмовити.

Ухвалу щодо забезпечення доказів направити ОСОБА_4 та її представнику після огляду доказів в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.