Справа № 468/2069/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчука С.В., за участю секретаря судового засідання Онофрійчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначив, що 13.11.1997 року, було укладено на універсальній товарній біржі «Віконт-Т" договір за №1-30 купівлі - продажу житлового будинку, який зареєстрований Баштанським БТІ 22.10.1998 року в реєстровій книзі № 7 за реєстровим № 1626, придбаний у ОСОБА_2 , жиловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором. Житловий будинок складається з: житлового будинку - А-1 , веранди - а-1, вбиральної Г-1, паркану № 4. Вищевказаний будинок належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Баштанською державною нотаріальної конторою Миколаївської області за №2-346 від 27.04.1994 року, зареєстрованого Баштанським БТІ Миколаївської області в книзі з реєстровим №1626 від 17.05.1994 року.

Між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам: продавець отримав від покупця обумовлену суму коштів за проданий будинок, а покупець в свою чергу отримав від продавця будинок з документами на нього. Тобто, угода між сторонами була фактично повністю виконана.В подальшому було проведено державну реєстрацію даної угоди в органах БТІ, як того вимагало законодавство того часу.

Після укладення правочину купівлі-продажі, договір нотаріально посвідчений не був, зараз позивач не може в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, оскільки договір купілі-продажу будинку, укладений на товарній біржі, на сьогоднішній день, не є документом який підтверджує право власності на вказане майно.

Вирішити вказане питання у досудовому порядку немає можливості, оскільки продавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та про наявність спадкоємців позивачу не відомо, тому змушений був заявити відповідачем Баштанську міську раду Баштанського району Миколаївської області та звернутися до суду.

Позивач просив розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся вчасно та належним чином. До суду надійшла заява про визнання позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі матеріали ( копію договору купівлі продажу житлового будинку №1-30 від 13.11.1997 року з реєстраційним написом № 1626 від 22.10.1998 року; копію технічного паспорту на будинок), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 13.11.1997 року, ОСОБА_1 , уклав договір купівлі - продажу цілого житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , з ОСОБА_2 .Зазначений договір був укладений на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т», реєстраційний №1-30 від 13.11.1997 року, зареєстрований Баштанським БТІ 22.10.1998 року в реєстровій книзі № 7 за реєстровим № 1626, та посвідчений підписами продавця, покупця, та керівником відділу Універсальної Товарної Біржі «РіКо-альянс». Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. Після укладення правочину купівлі-продажі, договір нотаріально посвідчений не був, оскільки на час його укладення цього не вимагалось відповідно до норм Закону України «Про товарну біржу» (ч.2 ст.15 Закону).

Таким чином судом встановлено, що при укладені угоди було порушене право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу квартири, який потребував нотаріального посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди купівлі-продажу домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, крім того, відбулося повне виконання договору, але продавець ухилився від нотаріального посвідчення угоди, а в подальшому відповідач помер - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, який був укладений 13 листопада 1997 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , та зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» в журналі реєстрації біржових угод 13 листопада 1997 року за №1-30.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: