Справа № 718/1679/24
Провадження 2/718/379/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Мінів О.І.

секретаря судових засідань Анучкіній О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань, в порядку спрощеного позовного провадження з (повідомлення) викликом сторін, цивільну справу № 718/1679/24 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу ,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 16.05.2024 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 28.08.1994 року у Шипинській сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 14.

Вказує на те, що від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що сімейні відносини із відповідачкою не склалися і припинили подружні відносини півтора роки тому, у зв`язку із виїздом дружини за кордон. Син ОСОБА_4 залишився проживати разом із ним, оскільки відмовився виїжджати разом із матір`ю та виявив бажання проживати разом з батьком.

Також вказує, що причиною розпаду їхньої сім`ї послужила та обставина, що в них виникали непорозуміння в сім`ї, що переростали в сварки, в результаті чого вони обоє втратили почуття любові та поваги один до одного.

В даний час позивач прийшов до переконання, що їхня сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, на примирення з відповідачкою не згідний. Шлюб носить формальний характер, а тому він бажає узаконити ті відносини, які склалися між ними на даний час.

Крім того, посилається на те, що він самостійно проживає з сином, здійснює за дитиною самостійно догляд, утримує сина, виховує, так як мати самоусунулася від його виховання. Відповідачка проживає окремо, та повідомила що не заперечує щоб їх спільний син і надалі проживав із батьком. Він повністю забезпечує сина ОСОБА_4 на рівні необхідному і достатньому для задоволення основних потреб дитини у харчуванні, одязі, медичному обслуговуванні, лікуванні, оздоровленні, навчанні, відпочинку, проведенні дозвілля та розвитку його здібностей.

Також, 13.05.2024 між ним і відповідачкою укладено договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області. Відповідно до вказаного договору, місце проживання спільного неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено із батьком в АДРЕСА_1 , визначено порядок здійснення батьківських прав матір`ю, яка проживає окремо від дитини.

З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб, неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати із батьком ОСОБА_1 , встановивши факт самостійного виховання та утримання дитини ОСОБА_4 його батьком ОСОБА_1 ..

Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала.

Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.05.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 28.05.2024. (а.с.35).

У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 28.05.2024 скерував на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 28.05.2024 скерована заява в якій позовні вимоги вона визнала в повному обсязі та просила їх задоволити. Наслідки визнання позову їй відомі.

Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що між позивачем - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідачкою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано шлюб 28.08.1994 року у Шипинській сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.08.1994р.. (а.с.13)

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.01.2008 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , де вказаний батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 . (а.с. 14)

З довідки про реєстрацію місця проживання особи №164 від 11.02.2024 виданої Кіцманською міською радою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ..(а.с.15)

Також, згідно копії Договору між батьками про визначення місця проживання, утримання та виховання дитини від13.05.2024, засвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу С.В. Олексюк, визначено місце проживання, утримання та виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони домовилися, що батько самостійно здійснює виховання сина і одноособово приймає стосовно дитини всі необхідні рішення, які будуть пов`язані з його перебуванням, проживанням, навчанням, лікуванням і оздоровленням. (а.с.17)

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 13 травня 2024 року, складеного та затвердженого Кіцманською міською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , 1973 року народження зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом із своїм сином ОСОБА_3 , який перебуває на утриманні та вихованні. Матір дитини з сім`єю не проживає, перебуває за кордоном. (а.с.18)

Разом з тим, даний факт самостійного утримання та виховання неповнолітнього сина ОСОБА_4 батьком ОСОБА_1 , підтверджується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( а.с.29-33)

Норми права, які застосував суд.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо тривалий час, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим.

З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки.

При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що батьки неповнолітнього ОСОБА_3 , добровільно між собою визначили місце проживання сина, порядок його утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати неповнолітній син, суд рахує, що позов підлягає до задоволення в цій частині і місце проживання сина ОСОБА_4 слід визначити з батьком ОСОБА_1 , що не суперечитиме інтересам дитини. Також суд вважає, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні факт самостійного виховання батьком - сина ОСОБА_3 , який знаходиться на його повному утриманні та вихованні.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 133, 141, 211, 247, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, який зареєстрований 28 серпня 1994 року Шипинською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 14, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці залишити « ОСОБА_8 ».

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити разом із батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою АДРЕСА_1 на його самостійному вихованні та утриманні.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.І. Мінів