Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3473/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В.
Категорія 80 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/3473/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення невиплаченої щорічної грошової допомоги та упущеної вигоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2024 року, яка постановлена під головуванням судді Петровської М.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення з відповідача щорічної разової грошової допомоги за 2020-2022 роки, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в сумі 26 705 грн та стягнення неотриманого доходу (упущеної вигоди) в розмірі 15% річних від суми невиплаченої щорічної разової грошової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що наказом від 07 листопада 2015 року №1о/с був прийнятий на службу до Національної поліції України. Головним управлінням Національної поліції у Львівській області йому 12 липня 2019 року видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 . Із зазначеного часу має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Згідно з наказом Головного управління Національної поліції України в Житомирській області від 30 січня 2023 року №43 о/с звільнений зі служби в поліції із 31 січня 2023 року. Він 13 квітня 2023 року звернувся із запитом до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області щодо нарахування та виплати йому одноразової матеріальної допомоги як учаснику АТО/ООС у період із 01 січня 2020 року по 31 січня 2023 року. 05 травня 2023 року отримав відповідь на запит, згідно з якої вбачається, що щорічна разова допомога учасникам бойових дій до 05 травня не була йому нарахована та виплачена через те, що відповідальний підрозділ ГУНП не включав його дані до відповідних списків, які подавалися до структурних підрозділів з питань соціального захисту. За таких обставин, він не отримав разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - грошові виплати за 2020-2022 роки. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року його позовна заява до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишена без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду із позовом у частині позовних вимог: про визначення протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на тримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не подання таких переліків (з його даними) до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення; про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області по не виплаті у 2020-2022 роках ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу за 2020-2022 роки, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в загальній сумі 26 705 грн. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 лютого 2024 року залишив ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року без змін. Касаційний адміністративний суд постановою від 05 квітня 2024 року залишив без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Якби його права не були порушені та відповідач вчасно виплатив би щорічну разову грошову допомогу за 2020-2022 роки, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в загальній сумі 26 705 грн, він міг би реально одержати за звичних обставин дохід у розмірі 15% річних від депозитних вкладів на зазначену суму. Такий дохід станом на 01 квітня 2024 року повинен становити 8 291,42 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2024 року у відкритті провадження у справі відмовлено та у мотивувальній частині цієї ухвали роз`яснено позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції не врахував, що нараховані суми невиплаченої щорічної грошової допомоги та упущеної вигоди не отримані ним з вини Головного управління Національної поліції України в Житомирській області. При розгляді справи не враховано, що він звернувся з вимогами про відшкодування майнової шкоди, яка виникла у зв`язку з невиплатою в 2020-2022 роках одноразової грошової допомоги до 05 травня. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі №522/3454/16-ц вимоги про відшкодування шкоди, як майнової, так і моральної, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Якщо такі вимоги заявлено окремо, вони вирішуються судами в порядку цивільного судочинства. Він у позовній заяві не оспорює правомірність дій (бездіяльність) ГУНП та не просить визнати їх протиправним, а вимога про відшкодування завданої шкоди не заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, а тому така вимога має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції України в Житомирській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Посилається на те, що спір із приводу не виплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня та упущеної вигоди внаслідок такої невиплати підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки є публічно-правовим спором з суб`єктом владних повноважень. Позовні вимоги ОСОБА_1 полягають саме у стягненні невиплаченої щорічної грошової допомоги та упущеної вигоди з Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, а не у відшкодуванні майнової шкоди, завданої бездіяльністю.

У судовому засіданні представник ГУНП в Житомирській області Голуб В.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом доставлення судової повістки до особистого кабінету в підсистемі Електронний суд, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.69). Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 не виплачена щорічна разова грошова допомога до 05 травня за період 2020-2022 роки, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яку він у загальній сумі 26 705 грн просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області, а також просить стягнути упущену вигоду, спричинену невиплатою такої допомоги.

За правилами пункту 1 частини другої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої ст.4 КАС України).

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст.ст.2,4 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

За таких обставин, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Тобто публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Відповідно до частини першої ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За положеннями частини першої ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні, або особами без громадянства; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Відповідно до ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (статтю виключено на підставі Закону №2983-IX від 20 березня 2023 року та яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Підсумовуючи викладене вище, спір із приводу не виплати позивачу разової грошової допомоги до 05 травня підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки є публічно-правовим спором з суб`єктом владних повноважень.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що спір у цій справі є публічно-правовим та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду є правильним, оскільки фактично стосується спору фізичної особи з суб`єктом владних повноважень із приводу дій (бездіяльності) останнього, що передбачає входження у дослідження питання (перевірки) законності дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті або вчинені останнім при здійсненні ним управлінських функцій, незважаючи на те, що вимоги про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень не заявлені (вимога про стягнення з Головного управління Національної поліції в Житомирській області щорічної разової грошової допомоги до 05 травня в сумі 26 705 грн за 2020-2023 року, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

У свою чергу, за положеннями частини п`ятої ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відшкодування упущеної вигоди внаслідок невиплати разової грошової допомоги до 05 травня залежить від вирішення публічно-правового спору, а тому також підлягає розгляду адміністративним судом за правилами частини п`ятої ст.21 КАС України, оскільки така вимога заявлена в одному провадженні із вимогою вирішити публічно-правовий спір та пов`язана з діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 на підставі п.1 частини першої ст.186 ЦПК України, оскільки позовна заява в порядку цивільного судочинства розгляду не підлягає.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: