Справа № 587/318/24
УХВАЛА

про відмову у застосуванні зустрічного забезпечення

05 листопада 2024 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Бороха В. М., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння,

встановив:

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Борох В. М. подав до суду заяву про зустрічне забезпечення позову, у якій просить суд застосувати у справі зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем ОСОБА_1 грошових коштів на депозит суду в розмірі суми позову, а саме 764320,00 грн в якості забезпечення відшкодування збитків відповідача ОСОБА_3 забезпеченням позову. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Сумського районного суду Сумської області перебуває вищевказана справа. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 20 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено заборону відчуження незавершеного будівництвом жилого будинку в АДРЕСА_1 та земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0127 та :05:002:0128, які належать ОСОБА_3 . Однак відповідач вважає, що в цілях запобігання можливих для відповідача збитків у зв`язку з задоволенням заяви про забезпечення позову необхідне прийняття зустрічного забезпечення позову.

Позивачка ОСОБА_1 направила до суду заперечення на заяву про зустрічне забезпечення позову, в якому зазначила, що застосування судом заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження титульним володільцем майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності, яке останнім не визнається, не може свідчити про можливість спричинення збитків відповідачу у разі відмови в задоволенні позову, оскільки жодним чином не позбавляє відповідача його права володіти майном. Зауважила, що відповідачем не надано належного обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення позову, не підтверджено належними, достовірними та достатніми доказами як можливість спричинення будь-яких збитків відповідачу внаслідок застосування заходів забезпечення позову, так і розмір таких збитків у сумі 764320,00 грн. Тому просить відмовити в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Борох В.М. в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні підтримала надані письмові заперечення, просила в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Суд, вивчивши викладені стороною відповідача у заяві аргументи, заперечення позивачки, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 20 березня 2024 року накладено заборону на відчуження незавершеного будівництвом жилого будинку в АДРЕСА_1 та земельних ділянок з кадастровими номерами :05:002:0127, :05:002:0128, які належать ОСОБА_3 .

Згідно з приписами частини 1, 2 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини 3 статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2022 року у справі №757/36870/20 (провадження№ 61-2976св21) зазначено, що метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Суд самостійно оцінює необхідність зустрічного забезпечення. За загальним правилом, вирішення цього питання має диспозитивний характер. Тобто реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком. На цій особливості застосування інституту зустрічного забезпечення у цивільному процесі Верховний Суд неодноразово наголошував, зокрема у постановах від 19 грудня 2018 року у справі № 331/5517/17 (провадження № 61-9474св18), від 10 квітня 2019 року у справі № 753/2380/18-ц (провадження № 61-38399св18), від 30 травня 2019 року у справі № 456/2438/17 (провадження № 61-473св19), від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/3222/17 (провадження № 61-1856св19).

Хоча вжиття заходів зустрічного забезпечення за загальним правилом має диспозитивний характер, відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, у таких випадках: якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що позивачка не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Також, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували її неналежний майновий стан або вчинення нею дій щодо відчуження належного їй майна, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відтак, з огляду на викладене суд доходить до висновку про відсутність імперативних (обов`язкових) підстав, визначених частиною 3 статті 154 ЦПК України, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне зобов`язання, та наявність у суду саме права на застосування цього зобов`язання.

Надаючи оцінку аргументам представника відповідача щодо наявності підстав для застосування зустрічного забезпечення, суд зауважує, що на їх підтвердження не надано жодного належного та допустимого доказу. По суті, аргументи сторони відповідача можуть зводитися лише до оцінки наявних у матеріалах справи доказів, однак судом ці докази у встановленому процесуальним законом порядку не досліджувалися та оцінка їм судом не надавалася, відтак суд позбавлений можливості дійти висновку щодо їх обґрунтованості чи необґрунтованості.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення слід відмовити.

Керуючись статтями 154, 260, 261 ЦПК України,

Постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на домоволодіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Г. Вортоломей