Справа №: 343/2389/24
Провадження №: 2-з/343/15/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 листопада 2024 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Тураш В. А.

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Комарницького Едуарда Григоровича про забезпечення позову -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в Долинський районний суд із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг.

Позивачка просить ухвалити рішення, яким:

1. Зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити їй, ОСОБА_1 , залишок кредитних коштів на рахунку НОМЕР_1 (Угода №SAMDNWFC9 від 25.06.2020) до стану здійснення несанкціонованих операцій станом на 21.00 год. 23.09.2024 та списати нараховані на цю суму відсотки, комісії, а також повернути безпідставно стягнуті кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості та нарахованих відсотків до моменту постановлення судового рішення.

2.Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Одночасно із позовною заявою, представник позивачки подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

Заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» нараховувати відсотки та списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 23.09.2024, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано-Франківської області справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Дану заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 , звернулася до Долинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавала банківських послуг.

23.09.2024 , вона стала жертвою шахраїв. Без її волі стороння особа заволоділа її мобільним телефоном та через додаток «Ргіvаt24» фактично викрала кредитні кошти, протиправно користуючись її рахунком.

Вона виявила багаторазові списання з її рахунку НОМЕР_2 коштів у сумі 25 125 грн та 20 050 грн на невідому їй картку. Спершу зловмисники з її рахунку перерахували кошти в розмірі 20050 грн на її іншу карту ( останні чотири цифри *4117), а згодом здійснили тричі перерахунок коштів кожне у сумі 25 125 грн на невідомий їй рахунок.

Усього витрат: 98 287,75 гривень за період 23.09.2024 - 23.092024.

До того дня вона не користувалась кредитним лімітом і в подальшому вона кредитними коштами не користувалась.

Після інциденту, вона одразу звернулася в підтримку «ПриватБанку», щоб заблокувати картку. Станом на 24.09.2024 її картку з якої проводились незаконні списання ( номер карти НОМЕР_3 ) було заблоковано, що підтверджується скріншотом з додатку Приват24 № 16 та скріншотом СМС повідомленням ПриватБанку № 15.

Вона стала жертвою незаконних дій з боку невідомої особи, а тому якнайшвидше звернулась до поліції, де відповідно було відкрито кримінальне провадження за ч.4 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000328.

Таким чином, за рахунок кредитного ліміту, зловмисники в обхід електронної системи захисту Банка зняли з її кредитного рахунку суму в розмірі 98 287,75 грн.

Після цього, 9 жовтня 2024 року вона подала відповідачу заяву щоб їй не нараховували відсотки, за користування коштами, які вона втратила не зі своє вини, а через недосконалу роботу служби безпеки Банку. За результатами звернення відповідач надав відповідь від 16.10.2024, в якій зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» відмовляє в задоволенні її запиту.

Відповідач зазначає, що повернення кредиту є основним принципом кредитування. В зв`язку з тим, що механізм кредитування в Банку тісно пов`язаний з іншими банківськими програмами, то неповернення наданого кредиту, відсотків та винагороди, може негативно відбитися на функціонуванні банка в цілому, тобто фактично запропонував повернути ті кошти, які їй фактично не було надано і які вона особисто не використовувала.

Відповідач, окрім того, вказує, що норми банківського законодавства, зокрема Закону "Про банки і банківську діяльність", забороняють банкам встановлювати окремій особі більш сприятливі умови, ніж іншим клієнтам банку за аналогічними договорами.

З даної відповіді слід розуміти, що відповідач, не має наміру ні відновити їй залишок кредитних коштів на рахунку до стану здійснення несанкціонованих операцій, ні припинити нарахування відсотків за кредитом та списати заборгованість.

Банком не було встановлено її вини у передачі нею її персональних даних. Проте, не зважаючи на цю обставину, він стверджує, що між ними було укладено кредитний договір, тому вона зобов`язана повернути кошти.

Не дивлячись на повідомлення про шахрайські дії з боку невідомих осіб, банк продовжує списувати з її картки грошові кошти на погашення кредиту, банком уже було стягнено з її рахунку 600 гривень в оплату заборгованості, яка виникла не з її вини.

Вважає такі дії банку неправомірними, так як вона не підписувала жодних документів щодо отримання таких кредитних коштів, не отримувала будь-яких дзвінків від банку з проханням підтвердження свого волевиявлення щодо підвищення отримання таких коштів, банківську картку вона не втрачала, іншим особам не передавала, ПІН-коду нікому не повідомляла.

Такі дії співробітників банку без отримання додаткових підтверджень від власника картки та без застосування додаткових заходів безпеки (повідомлення секретного коду та інше) від втручання сторонніх осіб викликають занепокоєння та сумніви щодо зацікавленості самих працівників банку у підвищенні кредиту та участі у створенні умов для безперешкодного переказу коштів сторонніми особами з її рахунку.

Оскільки на її заяву про анулювання кредитної заборгованості, припинення списання щомісячних платежів по кредиту, АТ КБ «Приватбанк» відмовив та продовжив списання грошових коштів з неї, то існує реальна загроза подальшого неправомірного списання грошових коштів із її зарплатної картки за кредитом, який, вона не отримувала та не підписувала.

Ризиками не вжиття забезпечення позову є те, що відповідач в односторонньому порядку здійснює відрахування з її картки для виплат на погашення неправомірно отриманого кредиту, відтак, подальші дії зі списання грошових коштів, у випадку невжиття запропонованих заходів забезпечення позову можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження її прав, оскільки вона буде вимушена ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

Заява про забезпечення позову подається у зв`язку з тим, що дії банку по односторонньому списанню грошових коштів по кредиту, який вона не брала, є явно неспірними і в разі якщо не зупинити таке списання, то з неї будуть і далі стягуватися грошові кошти. Також у подальшому, у разі задоволення позову, без його забезпечення в неї виникнуть труднощі у повернені всього, що буде з неї стягнуто відповідачем. Даний захід забезпечення збереже іншу частину майна до вирішення спору.

Таким чином, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду,вважає за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника позивачки про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами існує майновий спір.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на її ім`я , у рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з тим, що вона звернулася до правоохоронних органів з заявою про злочин, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000328 за ч.4 ст.190 КК України, та до банку з вимогою про не нарахування відсотків за користування коштами, які вона втратила на зі своєї вини та припинення списання щомісячних платежів по кредиту, однак АТ КБ «Приватбанк» продовжує списувати з картки ОСОБА_1 грошові кошти на погашення кредиту, тому вона звернулася до суду з позовною заявою про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг і невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком утруднення виконання рішення суду.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї документи та враховуючи що між сторонами дійсно виник спір, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, вважає за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_2 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 23.09.2024, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано-Франківської області справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

При цьому, суд вважає, що даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою вимогами і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивачки, поновлення її порушеного права в майбутньому у випадку задоволення її позовних вимог.

На підставі викладеного ст. 149, 150 ЦПК України, та керуючись ст. 260, 261 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Комарницького Едуарда Григоровича про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 343/2389/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг, а саме:

Заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського буд.1Д) нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом від 23.09.2024, до завершення розгляду Долинським районним судом Івано-Франківської області справи №343/2389/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг, та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

На підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду про забезпечення позову може бути оскаржено.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів після отримання її копії до Івано-Франківського апеляційного суду.

Копію даної ухвали направити позивачці для відома та відповідачу АТ КБ «Приватбанк» для виконання.

Суддя: В.Тураш