Дата документу 29.05.2024
Провадження № 2/334/427/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Коломаренко К.А., за участю секретаря судового засідання Цілінко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

16 листопада 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана позовна заява акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» через систему «Елетронний суд» за електронним цифровим підписом представника позивача адвоката Безменко М.Є. (діє на підставі довіреності) до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 973,12 доларів США.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 19.02.2024 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

28.12.2023 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд представником відповідача адвокатом Вельможко Анною Ігорівною, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2023 у справі №334/6073/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», а саме: зобов`язано Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» провести реструктуризацію кредитних зобов`язань за кредитним договором № ZP54GF50090001 від 13.06.2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» на умовах та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021р. N 1381-ІХ». До проведення реструктуризації боргу за кредитним договором №ZP54GF50090001 від 13.06.2005 року, позовні вимоги у даній справі є передчасними.

08.01.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 подано клопотання про витребування від позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» доказів, а саме розрахунку реструктуризації заборгованості за договором № ZP54GF50090001 від 13.06.2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021 у справі №334/6073/21 та довідку про розмір заборгованості за результатами цієї реструктуризації. В обґрунтування зазначає, що 28.12.2023 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя було подано відзив на позовну заяву, у якому зазначалось про те, що для підтвердження доводів Відповідача до Позивача було направлено адвокатський запит з вимогами надати інформацію про виконання судового рішення від 10.11.2021 у справі №334/6073/21 та довідку про наявний розмір заборгованості після проведення реструктуризації на виконання рішення суду, а також про те, що після отримання відповіді на нього її буде надано суду. Проте листом від 29.12.2023 №20.1.0.0.0/7- 231228/47703 АТ «КБ «ПриватБанк» було відмовлено у наданні запитуваної інформації стосовно ОСОБА_1 із посиланням на відсутність згоди на розкриття банківської таємниці, яку необхідно оформити або у відділенні банку, або нотаріально, чого наразі відповідач здійснити не може, оскільки знаходиться закордоном.

Ухвалою суду від 18.01.2024 року витребувано у Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» розрахунок реструктуризації заборгованості за договором № ZP54GF50090001 від 13.06.2005, укладеним між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2021 у справі №334/6073/21 та довідку про розмір заборгованості за результатами цієї реструктуризації.

08.02.2024 року на адресу суду від позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист на виконання хвали суду від 18.01.2024 року, в якому зазначено, що станом на 31.01.2024 року від ОСОБА_1 звернення про реструктуризацію боргу відсутні, а для виконання рішення суду від 10.11.2021 року у справі №334/6073/21, відповідачу необхідно самостійно звернутися до позивача.

22.04.2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, сформований в системі «Електронний суд представником відповідача адвокатом Вельможко Анною Ігорівною, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 5000 гривень.

20.05.2024 року від позивача АТ КБ «Приватбанк» надійшло клопотання про закриття провадження та повернення судового збору, сформоване в системі «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_3 , в якому просить закрити провадження у цивільній справі № 334/10495/23 у зв`язку з відсутністю предмету спору; повернути АТ КБ ПРИВАТБАНК сплачений судовий збір за подання відповідного позову.

В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату,час та місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету АТ К «Приватбанк».

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання біла повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 09.05.2024 року з відмуткою «адресат відсутній за вказаною адресою» а довідка про доставку СМС у додаток «Вайбер».

Згідно вимог ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 973,12 доларів США.Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 частини 1ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

З заяви, поданої представником позивача 20.05.2024 року, вбачається, що станом на день подання заяви про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, між сторонами не залишилось неврегульованих питань.

За змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Аналогічні висновки містяться у Постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03.05.2018 у справі № 404/251/17.

За частиною 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 034,14 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ZZ427B1WJH від 07.11.2023 року.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Отже, у ч.3 ст. 133 ЦПК України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у статтях 137,138, 139, 140 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Сплата судового збору позивачем у справі підтверджується платіжним дорученням №ZZ427B1WJH від 07.11.2023 року у розмірі 3 034,14 грн.

З огляду на вищевикладене, оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 034,14 гривень підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Щодо заяви відповідача про стягнення з позивача понесених судових витрат в розмірі 5000 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки врегулювання спору відбулось під час судового розгляду справи по суті, витрати на правничу допомогу не стягуються.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255, ст.. 137, ст. 141, статтями 258-261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - закрити.

Повернути Акціонерному товариству комерційному банку «ПРИВАТБАНК»() сплачену суму судового збору з Державного бюджету України у розмірі 3 034,14 грн., сплачену згідно з платіжним дорученням №ZZ427B1WJH від 07.11.2023 року, рахунок одержувача НОМЕР_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Коломаренко К. А.