Єдиний унікальний номер 341/1385/23
Номер провадження 2/341/35/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

Представниця Дідук О. В. в інтересах АТ «ТАСКОМБАНК» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22.02.2021 № в розмірі 260534,09 грн та сплачений судовий збір.

Позовна заява обгрунтована тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 22.02.2021 № , у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 260534,09 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 158983,66 грн, заборгованість за річними процентами становить 14,14 грн, заборгованість за щомісячними процентами становить 101536,29 грн.

Ухвалою від 26.07.2023 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 10.08.2023, яке відкладалось у зв`язку з клопотанням представниці відповідачки на 26.09.2023 та 10.10.2023.

10.10.2023 представниця відповідачки подала до відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що аргументи, наведені у позові, є необгрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Також, додала, що позивач не повідомляв відповідачку про те, що до нього перейшло право вимоги та не надав договору факторингу. Не здійснював досудове врегулювання спору і кредитними коштами відповідачка може користуватися до 21.08.2024. Будь-яких листів чи повідомлень від позивача відповідачка не отримувала. З розміром заборгованості відповідачка не згідна. Зазначила, що паспорт споживчого кредиту не є доказом укладення кредитного договору та не є підтвердженням факту перерахування відповідачці суми кредиту. Також, позовні вимоги щодо стягнення судових витрат відповідачка не визнає та просить суд в їх задоволенні відмовити.

Судове засідання, яке призначено на 10.10.2023 відкладено на 13.10.2023.

У зв`язку з клопотанням представників сторін судове засідання, яке призначено на 13.10.2023 відкладено на 25.10.2023.

У зв`язку з клопотанням представниці відповідачки судове засідання, яке призначено на 25.10.2023 відкладено на 16.11.2023.

Ухвалою суду від 16.11.2023 задоволено клопотання представниці відповідачки та призначено у справі судову економічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

11.12.2023 ухвалою суду поновлено провадження для розгляду клопотання експерта про витребування додаткових документів.

Ухвалою суду від 14.12.2023 витребувано у позивача додаткові документи та провадження у справі зупинено.

13.08.2024 до суду надійшло клопотання експерта щодо оплати вартості судової економічної експертизи та надіслано рахунок-фактуру від 07.08.2024 № 24-1338 із визначенням вартості платної послуги за проведення судової економічної експертизи.

Вищевказаний рахунок-фактуру 13.08.2024 надіслано представниці відповідачки ОСОБА_2 , який повернувся до суду 20.08.2024 у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

13.09.2024 на адресу суду повернулися матеріали цієї цивільної справи та повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи у зв`язку з несплатою вартості судової експертизи.

Ухвалою суду від 26.09.2024 поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 08.10.2024.

У зв`язку з неявкою сторін судове засідання, яке призначено на 08.10.2024 відкладено на 17.10.2024 та 30.10.2024.

У судове засідання 30.10.2024 сторони не з`явились.

У позові представниця позивача просила справу розглядати без її участі.

Відповідачка чи її представниця у судове засідання не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлені належим чином відповідно до приписів статті 128 ЦПК України. До електронного кабінету представниці відповідачки 17.10.2024 надсилалась повістка-повідомлення щодо розгляду справи.

Жодних заяв чи клопотань сторона відповідачки до суду не надсилала. У судове засідання відповідачка чи її представниця не прибули. Доказів поважності причин неявки суду не надали.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, пояснення сторін у заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

22.02.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № (далі Кредитний договір) (т. 1, а. с. 9). Договір підписано безпосередньо позичальником.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору сума кредиту становить 177051,04 грн, строк на який надається кредит: 42 місяці.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 5253268, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, підписавши цей договір, позичальник доручив кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами, що зазначені в Кредитному договорі: 152 220,12 грн погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором від 16.07.2020; 600,0 грн оплата страхового платежу; 18815,32 грн оплата страхового платежу за договором страхування від 22.02.2021 № -С; 250,0 грн оплата за пакет послуги «Охоронець Кредит Маркет 12»; 200,0 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»; 399,0 грн оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR. Screen»

Всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТзОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТзОВ «ФК «ЦФР» (www.kreditmarket.ua) та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір (п. 2.1 Кредитного договору).

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору цей договір, Паспорт кредиту № 5253268 та Умови отримання фінансових кредитів ТзОВ «ФК «ЦФР», складають єдиний кредитний договір.

Також, відповідачка особисто підписала Паспорт кредиту від ТзОВ «ФК «ЦФР» № 5253268, відповідно до умов якого сума/ліміт кредиту 177051,04 грн, строк на який надається кредит 42 місяці, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 3,0 % від суми кредиту, при наданні кредиту 3,0 % від суми кредиту (т. 1, а. с.10-11).

Згідно з п. 4 Паспорта кредиту кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3-х банківських днів від дня укладення договору.

Відповідно до п. 5.1 Умов отримання фінансових кредитів ТзОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти (т. 1, а. с. 12-13).

Факт перерахування ТзОВ «ФК «ЦФР» грошових коштів на зазначені в кредитному договорі реквізити підтверджується наступними документами:

-копією бухгалтерської довідки про перерахування коштів у розмірі 152220,10 грн (т. 1, а. с. 35);

-копією витягу з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС» у розмірі 600,0 грн та 18815,32 грн (т. 1, а. с. 38);

-копією витягу з реєстру оплачених страховок ТзОВ «Майсейфеті» у розмірі 250,0 грн (т. 1, а. с. 47);

-копією витягу з реєстру оплачених страховок ТзОВ «САППОРТ.УА» у розмірі 200,0 грн (т. 1, а. с. 44);

-копією витягу з реєстру оплачених страховок ТзОВ «РАДАРМІ» у розмірі 399,0 грн (т. 1, а. с. 41).

17.12.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221 (далі Договір факторингу), за умовами якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором (т. 1 а. с. 16-22).

Відповідно до пункту 2.1 Договору факторингу в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним.

Виконання умов договору факторингу підтверджено реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги, актом прийому-передачі реєстру прав вимоги, актами прийому-передачі реєстру прав вимоги в електронному вигляді, повідомленням про відступлення прав вимоги, меморіальним ордером (т. 1 а. с. 22-26, 28).

Відповідно до довідки від 18.03.2023 № 8609869-SG, виданої ТзОВ «ФК «ЦФР», підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно оформила кредит у ТзОВ «ФК «ЦФР» кредитний договір від 22.02.2021 № на загальну суму 177051,04 грн. Право кредитодавця за цим договором перейшло до іншої компанії.

Також, надано графік руху коштів по кредиту, відповідно до якого вбачається, що відповідачка періодично здійснювала погашення наявної заборгованості. Станом на 17.12.2021 всього надійшло 56969,44 грн, з яких: 11,98 грн річні проценти; 40879,38 грн щомісячні проценти; 16078,08 грн. Сума несплаченого боргу 20348,99 грн . Сума для дострокового погашення 169846,89 грн (т. 1, а. с. 29-31).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 22.02.2021 № підтверджується, що станом на 25.05.2023 загальна заборгованість становить 260534,09 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 158983,66 грн, заборгованість за річними процентами 14,14 грн, заборгованість за щомісячними процентами 101536,29 грн (т. 1, а. с. 50). Заборгованість за щомісячними процентами розрахована відповідно до погоджених умов договору, а саме у розмірі 5311,54 грн, що становить 3% від тіла кредиту у розмірі 177051,04 грн.

Крім того, надано виписки по особовому рахунку за період з 22.02.2021 до 25.05.2023, з яких підтверджується нарахування заборгованості (т. 1, а. с. 51-106).

Позивач надіслав відповідачці повідомлення-вимогу, відповідно до якої станом на 14.03.2023 заборгованість за кредитом становить: 80429,36 основний борг; 0,55 грн строкова заборгованість за процентами; 78554,30 грн прострочений борг, 10,66 грн прострочена заборгованість за процентами, 86597,58 грн прострочені щомісячні проценти, 4426,28 грн строкові щомісячні проценти (т. 1, а. с. 112).

Дані щодо виконання боржницею вказаної вимоги відсутні.

Отже, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором у розмірі 260534,09 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 158983,66 грн, заборгованість за річними процентами 14,14 грн, заборгованість за щомісячними процентами 101536,29 грн.

Будь-які дані щодо виконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору від 22.02.2021 № у матеріалах справи відсутні, відповідачка таких не надала.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою суду від 16.11.2023 задоволено клопотання представниці відповідачки та призначено у справі судову економічну експертизу. Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладено на відповідачку ОСОБА_1 , якій роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України.

13.08.2024 до суду надійшло клопотання експерта щодо оплати вартості судової економічної експертизи.

Суд повідомляв представницю відповідачки про необхідність оплатити проведення призначеної експертизи шляхом надсилання на її адресу відповідного рахунка. Представниця, яка є адвокатом, окрім іншого, має можливість через підсистему «Електронний суд» бачити необхідність оплати вартості експертизи, тобто факт надходження клопотання експерта.

13.09.2024 до суду з експертної установи повернулися матеріали цієї цивільної справи та повідомлення експерта про неможливість проведення судової експертизи у зв`язку з несплатою вартості судової експертизи.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Отже, сторона відповідачки, не сплативши проведення заявленої експертизи, умисно не виконала вимоги ухвали суду від 16.11.2023 про призначення експертизи, що тягне для останньої відповідні наслідки, передбачені ст. 109 ЦПК України.

Викладені обставини свідчать, що саме внаслідок дій сторони відповідачки виконання експертизи на підставі ухвали суду від 16.11.2023 стало неможливим (несплата вартості судової експертизи), а тому в силу ст. 109 ЦПК України, суд вважає, що той факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, не підтверджений.

Іншими словами, оскільки сторона відповідача просила призначити експертизу у зв`язку із незгодою з нарахованими позивачем зобов`язаннями за Кредитним договором і таку експертизу не проведено з вини відповідача, суд висновує про наявність підстав вважати обґрунтованими доводи позивача про нараховану і заявлену до стягнення суму заборгованості за Кредитним договором.

Крім того, суд ураховує, що, загалом, поведінка сторони відповідача, пов`язана із неявками до суду, клопотаннями про відкладення розгляду справи, призначенням експертизи і невиконанням ухвали суду про призначення експертизи, свідчить про зловживання процесуальними правами і затягування розгляду справи.

Нормами статті 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так, у Договорі містяться конкретні умови використання кредитних коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідачка ОСОБА_1 ознайомилась і які прийняла шляхом підписання відповідного Договору.

Отже, суд установив, що відповідачка була ознайомлена з указаними у Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодилась, такий договір підписала особисто.

Таким чином, доводи представника відповідача про відсутність доказів укладення договору не заслуговують на увагу.

Крім того, факт підписання договору, а також використання кредитних коштів, які були направлені на погашення заборгованості за іншим договором, підтверджується випискою по рахунку, інформацією про рух коштів по кредиту, з яких установлено періодичне часткове погашення заборгованості відповідачкою.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 1077 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги за Кредитним договором від ТзОВ «ФК «ЦФР» перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу від 17.12.2021 № 171221.

Ураховуючи викладене, суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов кредитного договору, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 260534,09 грн.

Розмір заборгованості Банк обґрунтував наданим розрахунком такої заборгованості, копією підписаного відповідачкою кредитного договору від 22.02.2021 № , паспортом кредиту, Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», виписками по особовому рахунку тощо.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представниці відповідачки про те, що позивач не повідомляв відповідачку про необхідність погасити наявну за договором заборгованість у позасудовому порядку, оскільки це не звільняє боржника від обов`язку виконання умов договору. Натомість, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості виконати кредитні зобов`язання перед первісним кредитором.

Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Отже, доводи представниці відповідачки про відсутність у відповідачки даних щодо нового кредитора у відповідних договірних зобов`язаннях не звільняє відповідачку від обов`язку виконати такі зобов`язання перед новим кредитором. При цьому у позивача відсутній обов`язок вжиття заходів досудового врегулювання спору у цих правовідносинах.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З огляду на вказану норму, суд зазначає на необгрунтованості доводів сторони відповідача про можливість користування кредитом до закінчення 42-місячного строку, оскільки через невиконання відповідачкою умов договору в частині оплати чергової частини зобов`язань позивач правомірно звернувся до суду з цим позовом про стягнення наявної заборгованості до закінчення строку кредитування.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 3908,01 грн (а. с. 8).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором від 22.02.2021 № станом на 25.05.2023 в розмірі 260534,09 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 158983,66 грн, заборгованість за річними процентами 14,14 грн, заборгованість за щомісячними процентами 101536,29 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3908,01 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2024 року.

Учасники справи:

позивач акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», місце знаходження за адресою: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, код ЄДРПОУ 0980443;

відповідачка ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ