КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року

справа № 761/584/24

провадження № 22-ц/824/10371/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

при секретарі: Бобко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року, постановлено під головуванням судді Притули Н.Г., у справі за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою, в якій просили: встановити юридичний факт, що громадянка Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 та громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 є відповідно матір`ю та батьком дитини, дівчинки, на ім`я ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Київ, про що 30 листопада 2023 року складено відповідний актовий запис №3009.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що з 24 березня 2018 року заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі.

В результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства 24 листопада 2023 року у подружжя народилась дитина - дівчинка - ОСОБА_7 . Народження дитини зареєстроване Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис №3009 від 30 листопада 2023 року.

Сурогатна мати ОСОБА_8 , яка народила дитину, надала згоду, посвідчену 27 листопада 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. за реєстраційним номером 3653 на запис заявників батьками новонародженої нею дівчинки. Крім того, заявники вказані батьками дитини на підставі довідки про генетичну спорідненість батьків з плодом.

Заявники вказували на те, що нормами законодавства Німеччини не передбачено визнання законною процедури народження дитини шляхом сурогатного материнства, а також не передбачено визнання законними на території ФРН і свідоцтва про народження дитини, виданої в іноземній державі, проте єдиний шлях для заявників на визнання їх доньки дійсно їх дитиною для офіційних установ та органів ФРН, це надання (та подальша легалізація у Німеччині) рішення суду України про встановлення походження (батьківства) заявників щодо їх доньки ОСОБА_7 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 рокув задоволенні заяви відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник заявників просить рішення скасувати, заяву задовольнити.

Вимоги обґрунтовані тим, що підставою для звернення із заявою про встановлення факту родинних відносин обумовлене спеціальним для Федеративної Республіки Німеччина порядком реєстрації батьківства щодо дітей, народжених шляхом сурогатного материнства за кордоном. Зазначає, що дитина ОСОБА_7 народжена в Україні, проте, правом ФРН сурогатне материнство заборонене, і матір`ю визнається лише жінка, яка народила дитину. Невизнання факту реєстрації батьками дитини в Україні Верховним судом ФРН обґрунтовується тим, що така реєстрація підтверджується не рішенням суду, а рішенням українського органу реєстрації актів цивільного стану. Відтак, рішення суду України про встановлення юридичного факту батьківства необхідне для оформлення батьківських прав на території ФРН. Апелянт посилається на п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №5, яким визначено, що суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування з громадянами інших держав.

В судовому засіданні представник заявників апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для задоволення поданої заяви про встановлення факту родинних відносин з тих підстав, що держава Україна вже визнала заявників батьками дитини - ОСОБА_7 .

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Дуйсбург-Мітте (ФРН), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Відповідно до наданої заявниками копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30 листопада 2023 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_7 , про що зроблено актовий запис за № 3009.

ОСОБА_7 народжена сурогатною матір`ю - ОСОБА_8 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Громадянка України ОСОБА_8 своєю заявою, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. за № 3653 від 27.11.2023 року, надала згоду на те, щоб батьками народженої нею 24.11.2023 року дитини - дівчинки на ім`я ОСОБА_7 (медичне свідоцтво про народження № НОМЕР_2 , видане 24.11.2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський пологовий будинок № 5» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка була зачата у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства було записано подружжя: батько - громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 , мати - громадянка Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 . Громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1 є генетичним батьком дитини.

В державному реєстрі актів цивільного стану записано, що заявники є батьками дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Правове регулювання відносин при народженні дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, врегульоване положеннями статті 123 СК України, які передбачають порядок визначення походження такої дитини від подружжя.

Відповідно до ст. 123 Сімейного кодексу України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини. У разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та жінкою) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. Подружжя визнається батьками дитини, народженої дружиною після перенесення в її організм ембріона людини, зачатого її чоловіком та іншою жінкою в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій.

Стаття 133 СК України визначає, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Згідно п. 1 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24 грудня 2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 11 частин 1 розділу 3 вказаних Правил встановлено, що у разі народження дитини жінкою, якій в організм було перенесено ембріон людини, зачатий подружжям у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, державна реєстрація народження проводиться за заявою подружжя, яке дало згоду на таке перенесення. У цьому разі одночасно з документом, що підтверджує факт народження дитини цією жінкою, подається заява про її згоду на запис подружжя батьками дитини, справжність підпису на якій має бути нотаріально засвідченою, а також довідка про генетичну спорідненість батьків /матері чи батька/ з плодом. При цьому в графі «Для відміток» актового запису про народження робиться один з таких записів: «Матір`ю дитини, яка ідентифікована електронною системою охорони здоров`я за даними заяви про згоду на запис подружжя батьками дитини, є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)» або « Матір`ю дитини згідно з медичним свідоцтвом про народження є громадянка (прізвище, власне ім`я, по батькові)», а також зазначаються найменування закладу (установи), що видав(ла) довідку, дата її видачі та номер, дані нотаріуса (прізвище та ініціали, нотаріальний округ чи державна нотаріальна контора), дата та за яким реєстровим номером засвідчено справжність підпису жінки на заяві про її згоду на запис подружжя батьками дитини.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц, зазначено, що у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 листопада 2023 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , яким засвідчено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дитини - доньки ОСОБА_7 , про що зроблено актовий запис за № 3009.

Реєстрація факту народження дитини здійснена відповідно до ст.133 СК України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Зокрема в державному реєстрі актів цивільного стану записано, що заявники: громадянин Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4 є батьком, а його дружина - громадянка Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_2 є матір`ю дитини жіночої статі (дівчинки) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також зазначено, що ОСОБА_7 народжена сурогатною матір`ю - ОСОБА_8 , громадянкою України. Факт народження дитини жіночої статі підтверджується медичним свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 від 24 листопада 2023 року, виданим Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський пологовий будинок №5» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Громадянка України ОСОБА_8 своєю заявою, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Франчук І.А. за № 3653 від 27 листопада 2023 року, надала згоду на те, щоб батьками народженої нею 24.11.2023 року дитини - дівчинки на ім`я ОСОБА_7 були записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Крім того, підставою для народження дитини вказано - довідка про генетичну спорідненість батьків з плодом №606 від 15.11.2023 року, видана ТОВ «Родинне джерело».

Отже, сам факт народження дитини та її походження встановлено у спосіб, визначений чинним законодавством - шляхом видачі свідоцтва про народження дитини.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно до норм чинного законодавства України вже визнані батьками дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та такий факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що за наявності вказаних обставин, встановлення факту родинних відносин не потребує додаткового встановлення в порядку окремого провадження.

Заявлені апелянтами обставини не можуть бути підставою для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді