Справа № 569/9760/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника заявниці Коробки Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, поданою представником заявниці адвокатом Коробкою Н.М., в якій просить визнати виконавчий лист №569/976/15-ц від 16 лютого 2021 року, виданий Рівненським міським судом Рівненської області на виконання рішення суду від 09 червня 2016 року у справі №569/9760/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 90615,99 дол. США заборгованості за кредитом, 6864,51 дол. США заборгованості за процентами за користування кредитом, 124966,61 грн. неустойки (штрафу) і 3654 грн. судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обгрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року у справі № 569/9760/15-ц задоволено позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ROVPGK00000024 від 11 травня 2007 року, нараховану станом на 26 червня 2015 року, в розмірі 105236,34 дол. США та судові витрати в сумі 3654,00 грн. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог банку. Стягнуто з позичальника на користь банку 90615,99 дол. США заборгованості за кредитом, 6864,51 дол. США заборгованості за процентами за користування кредитом, 36312,61 грн. заборгованості за комісією за користування кредитом, 124966,61 грн. неустойки (штрафу) і 3654 грн. судового збору. Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року в частині стягнення комісії за користування кредитом скасовано. У задоволенні позову банку до позичальника про стягнення комісії за користування кредитом 1456,00 дол. США відмовлено. В іншій частині рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року залишено без змін. 16 лютого 2021 року на виконання судових рішень Рівненським міським судом Рівненської області видано виконавчий лист №569/9760/15-ц. 16 липня 2021 року головним державним виконавцем Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стариченко І.С. відкрито виконавче провадження №66110160 з примусового стягнення з позичальника на користь банку заборгованості. У межах вказаного виконавчого провадження винесено постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та 31 травня 2022 року постанови про арешт коштів боржника і про арешт майна боржника. 27 грудня 2022 року виконавчий лист №569/9760/15-ц від 16 лютого 2021 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу. Однак, кошти та нерухоме майно боржника залишаються в арешті. 23 листопада 2023 року між боржником та стягувачем укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №ROVPGK00000024 від 11 травня 2007 року, за умовами якої банк зобов`язався здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договором, зокрема в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 56762,80 дол. США, процентів на 7238,98 дол. США, пені на 46954,42 дол. США. Пунктом 1.2 додаткової угои встановлено, що заборгованість за договором складається із заборгованості за основним боргом 33853,19 дол. США. 23 листопада 2023 року позичальник виконала зобов`язання, визначені в п.1.2 додаткової угоди, сплативши банку заборгованість в розмірі 1221000 грн. Таким чином, обов`язок боржника, визначений кредитним договором, припинився шляхом сплати основної суми боргу по кредиту поза межами виконавчого провадження і прощення решти заборгованості, що відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України є підставою для визнання судом виконавчого листа від 16 лютого 2021 року, виданого Рівненським міським судом Рівненської області на виконання рішення суду від 09 червня 2016 року у справі №569/9760/15-ц, такими, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 06 лютого 2024 року суд прийняв скаргу до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з викладених у ній підстав. Додатково пояснила, що існування виконавчого листа перешкоджає зняттю арешту з майна.

Стягувач АТ КБ «ПриватБанк» та представник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилися. Про місце, дату та час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документа.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи № 569/9760/15-ц та додані до заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року у справі № 569/9760/15-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №ROVPGK00000024 від 11 травня 2007 року в сумі 105236,34 доларів США, що станом на 09 червня 2016 року за курсом НБУ складає 2625027,90 грн.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року скасовано, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 90615,99 доларів США заборгованості за кредитом, 6864,51 долари США заборгованості за процентами за користування кредитом, 36312,61 грн заборгованості за комісією за користування кредитом, 124966,61 грн неустойки (штрафу) і 3654,00 грн судового збору.

Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року в частині стягнення комісії за користування кредитом скасовано. У задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення комісії за користування кредитом 1456 доларів США відмовлено. В іншій частині рішення Апеляційного суду Рівненської області від 25 жовтня 2016 року залишено без змін.

16 липня 2021 року головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стариченко І.С. відкрила виконавче провадження № 66110160 з виконання виконавчого листа № 569/9760/15-ц, виданого 16 лютого 2021 року Рівненським міським судом Рівненської області, та одночасно винесла постанову про стягнення виконавчого збору і постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

31 травня 2022 року головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Стариченко І.С. винесла постанови про арешт коштів боржника і про арешт майна боржника .

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стариченко І.С. від 27 грудня 2022 року виконавчий лист № 569/9760/15-ц, виданий 16 лютого 2021 року Рівненським міським судом Рівненської області, повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майна за боржником, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості по виконавчому документу, не виявлено, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

23 листопада 2023 року між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № ROVPGK00000024 від 11 травня 2007 року.

Згідно з п.1.1 вказаної додаткової угоди, банк зобов`язується здійснити прощення частини заборгованості, що виникла за договором в частині заборгованості по сплаті основного боргу на 56762,80 доари. США, процентів на 7238,98 доарів. США, пені на 46954,42 доари. США.

Пунктом 1.2 додаткової угоди встановлено на дату підписання цієї додаткової угоди заборгованість за договором у розмірі 33853,19 долари США (в екв. за курсом НБУ 1221000 грн.), що складає заборгованість за основним боргом 33853,19 долари США, процентами 0,00 доларів США, процентами за ст.625 Цивільного кодексу України 0,00 доларів США, комісією 0,00 доларів США, пенею 0,00 доларів США, судовими витратами 0,00 грн.

Відповідно до п.1.3 додаткової угоди, позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором, визначену в п.1.2 додаткової угоди, до 23 листопада 2023 року.

Згідно з довідкою АТ КБ "Приватбанк" від 28 січня 2024 року № TPPLDNK3J3RMOV8D, ОСОБА_1 станом на 26 січня 2024 року не має заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк".

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч.2 ст.432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процедура визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору. У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання (ч.4, 6 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Обгрунтовуючи наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявниця посилається на те, що її обов`язок позичальника, визначений кредитним договором, припинився шляхом сплати основної суми боргу по кредиту поза межами виконавчого провадження і прощення решти заборгованості.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що 16 липня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 569/9760/15-ц, виданого на підставі рішення суду, яке набрало законної сили 10 січня 2019 року, та державним виконавцем проводилися виконавчі дії за цим виконавчим документом.

Зобов`язання, визначені укладеною між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 додатковою угодою, заявниця (боржник) виконала 23 листопада 2023 року після повернення виконавчого листа стягувачу з підстав відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення.

Доказів, які б підтверджували сплату боржником заборгованості на користь стягувача до моменту відкриття виконавчого провадження або ж до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 суду не надала.

Виконання заявницею зобов`язань за кредитним договором після повернення виконавчого листа стягувачу не спростовує того факту, що на момент відкриття 16 липня 2021 року виконавчого провадження № 66110160 був наявний обов`язок боржника перед стягувачем за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з виконанням рішення суду немає, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Посилання представника заявниці на те, що існування виконавчого листа перешкоджає зняттю арешту з майна, суд до уваги не бере, оскільки вимога заявниці про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на підставі добровільної сплати боргу поза межами відкритого виконавчого провадження не є належним способом захисту порушеного права на підставі ст.432 ЦПК України. Крім того, суду не надано доказів звернення боржника із заявою про зняття арешту з майна та відмови державного виконавця у задоволенні такої заяви.

Враховуючи, що заявниця не надала суду доказів щодо наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.260, 261, 353, 354, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повне судове рішення складене 20 лютого 2024 року.

Суддя