Єдиний унікальний номер 722/108/24
Номер провадження 2-о/722/41/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Суського О.І.

секретаря: Сімак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання батьком ОСОБА_1 малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 02.09.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб під час якого у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2022 року заявники разом не проживають, у них різні погляди на сімейне життя, обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, що призвело до поступового погіршення взаємовідносин і як наслідок до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. За таких обставин вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З 2022 року заявники не проживають один з одним, не пов`язані спільним побутом. У зв`язку із викладеним вище, заявник ОСОБА_2 змінила своє місце проживання та на даний час фактично проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 .

З часу розірвання фактичних шлюбних стосунків, ОСОБА_2 участі у житті сина не бере, матеріально його не забезпечує, спільно з ним не проживає. Син ОСОБА_3 проживає разом із батьком в його будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

11.01.2024 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір про щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н.В. Згідно п.1.3. Договору, місцем проживання дитини сторони визначили місце проживання батька. Сторони домовились покласти обов`язки щодо виховання дитини, утримання, піклування про його здоров`я, забезпечення достатнього рівня освіти на заявника ОСОБА_1 , відповідно до п. 3.1.1. Договору.

Враховуючи що ОСОБА_2 самоусунулась від вирішення питань щодо виховання сина, весь тягар виховання, утримання та піклування про дитину взяв на себе ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 з 2022 року самостійно займається вихованням та матеріальним утриманням сина, добросовісно виконує свої батьківські обов`язки, створює для нього необхідні умови для проживання та розвитку, забезпечує його всім необхідним. ОСОБА_1 приділяє достатньо часу для розвитку сина, сприяючи його інтелектуальному та духовному зростанню, слідкує за навчанням, займається додатковими заняттями, відвідує батьківські збори, гуртки.

Окрім того, заявник ОСОБА_1 турбується про здоров`я сина, забезпечує проходження ним профілактичних оглядів лікарями.

При цьому, ОСОБА_2 не заперечує проти встановлення факту самостійного виховання заявником ОСОБА_1 дитини, оскільки це відповідатиме інтересам сина, з огляду на те, що вона не має фізичної можливості піклуватися про нього, оскільки проживає окремо та має власне життя.

Таким чином, вважає, що їхніх спільний син знаходиться на одноособовому вихованні, а мати не бере участі у вирішенні питань його життя, а примусити ОСОБА_2 до цього ОСОБА_1 не можу, виникла необхідність для встановлення юридичного факту самостійного виховання дитини.

Встановлення факту має для заявника ОСОБА_1 важливе юридичне значення, оскільки підтвердить статус «одинокий батько» і дасть можливість ОСОБА_1 оформити документи щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків, змінити місце проживання дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом із ними, реалізувати право одинокого батька на першочергове отримання житла.

Чинним законодавством не конкретизовано перелік пільг, право на отримання яких надається одинокому батьку, однак він користується тими ж правами, що і одинока матір.

Так, ст.184 КЗпП встановлює заборону одинокій матері у прийнятті на роботу, зниження заробітної плати та у звільненні за ініціативою роботодавця до досягнення дитиною 14 років.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про відпустки», одинокій матері, батьку надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів. Згідно ст.18-1 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», одинокі матері мають право на фінансову підтримку дитини в розмірі, встановленому ст.18-3 цього Закону.

В порядку, передбаченому п.«а» пп.169.1.3 ст.169 ПКУ, одинокій матері надається податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 150% суми звичайної податкової пільги у розрахунку на кожну дитину, віком до 18 років.

Порядок встановлення статусу «одинокий батько», не врегульовано законодавством, однак Верховний Суд вбачає можливим застосування аналогів поняття «одинока матір», тлумачення якого є у п.9 Постанови ПВСУ від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Таким чином, для набуття статусу «одинокий батько» необхідні 2 умови: 1) не перебування у шлюбі; 2) виховання та утримання дитини самим батьком, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Враховуючи викладене заявники просять розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України та встановити факт самостійного виховання та утримання заявником ОСОБА_1 його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу прізвище заявниці ОСОБА_2 не змінювати.

В судове засідання заявники не з`явились, подали до суду заяви про проведення судового засідання без їх присутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що подана сторонами заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 02.09.2006 року між заявниками укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом №1453.

Під час шлюбу у заявників народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що заявники з 2022 року не підтримують між собою шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, заявниця ОСОБА_2 проживає окремо. У заявників різні погляди на сімейне життя, обов`язки, що призвело до фактично припинення шлюбних відносин, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає волі сторін.

Окрім цього судом встановлено, що розірвання шлюбу не буде порушувати права малолітньої дитини, яка проживає та перебуває на утриманні батька, оскільки згідно договору, укладеного 11.01.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Душинською Н.В., сторони визначили з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 з 2022 року повністю перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою виданою директором ПЗ «Чернівецький ліцей «Соломон» Гайсан А. від 25.12.2023 року за №254, копією витягу з Державного реєстру речових прав за індексним номером витягу №324313525, актом підтвердження проживання ОСОБА_1 від 10.01.2024 року, довідкою про фактичне місце проживання особи без реєстрації виданою старостою Олексіївського старостинського округу Дністровського району Чернівецької області Дімітрієвою Н. від 14.02.2024 року за №59 та визнаються сторонами.

Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст.24, 104, 105, 109, 112-115 СК України ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 02.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за №1453.

Прізвище заявниці ОСОБА_2 залишити без змін - « ОСОБА_5 ».

Встановити факт самостійного утримання та виховання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Сокирянський районний суд Чернівецької області відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Суддя: