Справа № 953/3051/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2024 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (надалі Відповідач) 19.10.2021 уклали кредитий договір №HAL7A100000116 (надалі Договір). Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 304055.00 грн. на термін до 18.10.2024, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 1.8. Договору сторони дійшли згоди, що в разі настання будь-якої обставини, а саме: - неповернення позичальником кредиту в термін, зазначений п. 1.3 цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем дати повернення кредиту, та/або разі настання обставин, передбачених п. 5.2.4. Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні кредитора, або з дня, що є наступним за останнім днем дії Договору (в разі розірвання Договору в судовому порядку), окрім процентів за користування Кредитом, передбачених п.п. 1.1.1., 1.8. цього Договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь кредитора заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі подвійних процентів річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту.
На виконання вимог п. 8.1 Договору та ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" Позивачем 17.03.2023 було направлено на адресу відповідача лист-вимогу щодо усунення порушень умов договору, 23.03.2023 листа було вручено відправнику згідно даних трекінгу з сайту "Укрпошти". Протягом 60 днів відповідачем не було вжито заходів щодо усунення наявних порушень умов договору.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
30.06.2023 електронним шляхом представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Головко І.В. подано до суду зустрічну позовну заяву до АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитного договору у зв`язку з істотною зміною обставин (ч.2 ст.652 ЦК України).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18.04.2024 відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитного договору у зв`язку з істотною зміною обставин до спільного розгляду з первісним позовом АТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Головко І.В. про залишення без розгляду позовної АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Постановою Харківського апеляційного суду від 05.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2024 року залишено без змін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Левицької А.В. з проханням розглядати справу без участі представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представником відповідача адвокатом Головко І.В. електронним шляхом подано до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без участі сторони відповідача.
Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 19 жовтня 2021 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі Кредитор) та ОСОБА_1 (далі Позичальник), разом за текстом Сторони, уклали Кредитний договір №HAL7A100000116 про наступне.
Відповідно до п.1.1 Договору, Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти у вигляді строкового кредиту на придбання транспортного засобу - 304055.0 (Триста чотири тисячі п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.) гривень (далі Кредит), а Позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути Кредит в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, у тому числі сплатити: проценти за користування Кредитом у наступному розмірі: 4.9 (Чотири цілих дев`ять десятих) % річних від суми заборгованості за тілом Кредиту - розмір процентної ставки за користування Кредитом, що встановлений Кредитором з дня підписання Договору та діє протягом усього часу Кредиту. При цьому, розмір реальної річної ставки за користування Кредитом складає 30.69 % річних; комісія за надання Кредиту, без ПДВ. 4560.83 грн. Сплачується Позичальником одноразово в момент видачі Кредиту шляхом зарахування грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 Кредитора. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована.
Відповідно до п.1.3 Договору, термін повернення Кредиту - в дати, встановлені Графіком платежів (Додаток № 1 до цього Договору), але не пізніше 18-10-2024 року включно.
Згідно з п.1.4, 1.5, 1.7 Договору, Кредит надається на наступні цілі: придбання транспортного засобу, описаного в п. 3.1. цього Договору в порядку, передбаченому цим Договором.
Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Зобов`язання Кредитора по даному Договору є відкличними. У випадку виявлення на момент видачі Кредиту обтяжень щодо майна Позичальника/Заставодавця у порівнянні із записами щодо обтяження на дату підписання Договору Банк приймає повторно рішення про видачу або відмову видачі Кредиту.
Детальний розпис загальної вартості платежів по цьому Договору, що включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню Кредиту, процентів, інших супутніх платежів та розрахунок сукупної вартості Кредиту та реальної процентної ставки, визначається цим Договором та Додатком № 1 до цього Договору.
Згідно з п.1.8 Договору, сторони дійшли згоди, що в разі настання будь-якої обставини, а саме:
- неповернення Позичальником Кредиту в термін, зазначений п. 1.3 цього Договору, починаючи з дня, що є наступним за днем дати повернення кредиту, та/або в разі настання обставин, передбачених п. 5.2.4. Договору, починаючи з дня, що с наступним за днем спливу строку повернення кредиту, визначеного у повідомленні кредитора, або з дня, що є наступним за останнім днем дії Договору (в разі розірвання Договору в судовому порядку), окрім процентів за користування Кредитом, передбачених п.п. 1.1.1., 1.8. цього Договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь кредитора заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі подвійних процентів річних від простроченої суми заборгованості за тілом кредиту.
Згідно п.5.2.4 Кредитного договору кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплатити проценти за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких за цим договором або за договором застави, в тому числі, але не виключно, у випадку прострочення сплати чергового платежу за кредитом та процентів за користування кредитом понад 30 календарних днів.
Позичальником також підписано Додаток до Кредитного договору №HAL7A100000116 від 19.10.2021 Графік платежів (№ договору №HAL7A100000116 від 19.10.2021).
Судом також встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши суму коштів за погодженням із відповідачем у розмірі 304055,00 гривень на рахунок ТОВ «Соллі Плюс», що підтверджується меморіальним ордером № BOJ19B1MNS /tr.BOJ1L1019B1MNS1 від 19/10/2021 в якості оплати за придбання транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Судом встановлено, що Кредитний договір №HAL7A100000116 від 19.10.2021 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про споживче кредитування», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
На підтвердження фактичного надання кредитних коштів відповідачеві, як позичальнику, та не виконання такою особою своїх зобов`язань щодо повернення отриманих на умовах строковості грошових кредитних коштів, з боку банку суду представлено меморіальний ордер № BOJ19B1MNS /tr.BOJ1L1019B1MNS1 від 19/10/2021 та банківські виписки по руху коштів по рахунку НОМЕР_2 та по рахунку НОМЕР_3 за період з 19.10.2021 по 17.04.2023.
Суд вказує, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Аналогічні за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно із п.п.1 п. 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, що затверджене Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них.
Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку (п. 61 вказаного Положення).
Згідно п. 62 такого Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
В даному випадку означена виписка по руху коштів по картці відповідача відповідає означеним вимогам чинного законодавства, та є первинним документом, який беззаперечно свідчить про надання боржнику кредитних грошових коштів та існування у позичальника заборгованості за кредитним договором. Аналогічна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Підписавши договір, відповідач підтвердив те, що до укладення договору ознайомився з текстом договору, отримав всю необхідну інформацію, що забезпечує вірне розуміння суті послуги та погодився із умовами кредитного договору, в тому числі строку кредитування, розміру кредиту та процентів, порядком їх нарахування, був обізнаний про реальну проценту ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.
Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд зауважує, що відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, на даний час має заборгованість, яка не погашена, тому суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3 468 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, ст.207, 610, 627-629, 638, 525, 526, 536, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» понесені позивачем витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 4195 (чотири тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 39 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, , МФО 305299, НОМЕР_4 (для погашення заборгованості та судових витрат);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя- С.М. Лисиченко