Справа № 156/834/24
Провадження № 2/156/269/24
Рядок статзвіту № 71
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Федечко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду сел. Іваничі цивільну справу № 156/834/24 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради про позбавлення батьківських прав,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явилася,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 - не з`явився,

відповідач: ОСОБА_4 - не з`явилася,

представник третьої особи Органу опіки та піклування Литовезької сільської ради: Пашко О.О., - не з`явилася,

в с т а н о в и в :

Фактичні обставини справи

Позивач ОСОБА_1 звернулася через свого представника ОСОБА_2 в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування вимог ствердила, що відповідач ОСОБА_4 є рідною донькою позивача. 03.05.2013 року народилася ОСОБА_5 батьками якої є відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . До досягнення трирічного віку дитина проживала з відповідачами, а у 2016 році була залишена у бабусі (позивача), до сьогодні. Дитина проживає з бабусею без реєстрації місця проживання, що підтверджується доданим актом обстеження умов проживання від 05.07.2024 pоку.

Як зазначає позивач, саме вона опікується дитиною, вона писала заяву про зарахування онуки до першого класу, станом на час звернення до суду з позовом, дитина є ученицею 6 класу Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області. Дитина має хороші знання з ycix предметів, бере активну участь у житті класу та ліцею, є дружня i товариська. Лише позивач опікується та виховує дитину, бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує дитину усім необхідним, тримає постійний зв`язок з вчителями, цікавиться успішністю онуки, приводить та забирає її із занять. Батьки дитини за весь цей час, навіть, не виходили на зв`язoк із класним керівником. Все це підтверджується доданою характеристикою на ОСОБА_5 та довідкою № 18 від 28.06.2024 року.

Відповідачі жодним чином не піклуються про свою дочку тривалий час, а саме: не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не цікавляться успіхами, станом здоров`я, не піклуються про фізичний i духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, абсолютно не спілкуються з нею, хоча в теперішній час є безліч способів підтримувати зв`язок на відстані, аби було бажання, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти, матеріально не забезпечують, то відповідно створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Позивач вважає, що усе вищенаведене є підставою для позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо їхньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того звернула увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідачів народився син, i вони відмовилися забрали його з пологового відділення Нововолинської ЦМЛ, після чого виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області було винесено рішення № 493 від 20.12.2018 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гp. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_6 .

Позивач вважає, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав, тому що їхнє перебування лише в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дитини.

Відповідачам було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Позиції учасників справи, їхні заяви та клопотання

Позивач ОСОБА_1 (інвалід ІІІ групи) в судовому засіданні підтримала позов. Додатково зазначила, що її внучка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховувалася батьками до 2016 року, однак не дуже добре, позивач тільки спостерігала за її вихованням, інколи допомагала. З часом ОСОБА_1 зрозуміла, що батьки (відповідачі) дитини ОСОБА_5 зовсім не дбають про дитину, неодноразово позивач забирала дитину до себе. Поки відповідач ОСОБА_4 перебувала в Україні, вона ще періодично навідувалася до дитини, однак не виховувала її, не допомагала. В дитини було погане здоров`я, ОСОБА_1 знадобився тривалий час, щоб вилікувати дитину. У 2018 році мати дитини виїхала за кордон до Польщі, через деякий час позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 є в Україні, була вагітна, народила дитину, однак від неї відмовилася. Коли після пологів ОСОБА_4 перебувала в лікарні, позивач до неї приїжджала, просила забрати дитину ( ОСОБА_6 ), однак ОСОБА_4 відмовилася та виїхала за кордон у 2018 році до Республіки Польща. З того часу позивач ОСОБА_4 не бачила, не знає, де вона перебуває, з нею не спілкується. Зять ОСОБА_3 вживає алкогольні напої, живе у своє задоволення, не цікавиться дитиною, не спілкується з позивачем. Позивач самостійно опікується онукою, влаштувала в школу, дитина навчається добре. На запитання суду ОСОБА_7 ствердила, що свою дочку ОСОБА_4 останній раз бачила у пологовому будинку в 2018 році. Відповідач ОСОБА_4 ще перший рік телефонувала до дитини, однак дитина ще була малою, зараз зовсім з дочкою не спілкується, коштів не передавала і не передає. Зять проживає у сел. Благодатне, взагалі не допомагає, приїжджає до дитини раз в пів року, завжди приїжджав п`яний, до дитини не дзвонить, має ще одну дитину, однак її залишив.

Представник позивача ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що всі вищенаведені факти свідчать про можливість позбавлення відповідачів батьківських прав. Крім того, зазначила, що якщо мати дитини виїхала за кордон, вона могла б спілкуватися з дитиною телефонним зв`язком або через відеозв`язок, однак відповідачка не має бажання. Зазначила, що цей позов в першу чергу поданий в інтересах дитини, для подальшого її майбутнього.

ОСОБА_10 , представник третьої особи Органу опіки та піклування Литовезької сільської ради, в судовому засіданні ствердила, що батьки дитини перебувають у шлюбі, однак не проживають разом. Дитина ОСОБА_5 проживає з бабусею з 2016 року по цей час та повністю перебуває на її утриманні. З документів встановлено, що батьки не цікавляться дитиною, не відвідують навчальний заклад. Комісією Заболотцівського старостинського округу було проведено огляд місця проживання позивача з онукою, умови задовільні. ОСОБА_5 під час спілкування говорила, що хотіла, щоб батьки були поряд з нею, однак рада, що бабуся (позивач) виховує та допомагає. Бабуся дитини отримує пенсію, дитина повністю перебуває на її утриманні, батьки нехтують своїми батьківськими обов`язками. Комісією із захисту прав дитини розглядалося питання про позбавлення батьківських прав відповідачів, комісія прийшла до висновку про доцільність позбавити батьківських прав відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стосовно їхньої малолітньої дочки ОСОБА_5 .

На запитання суду ОСОБА_10 ствердила, що при спілкуванні з дитиною, дівчинка говорила, що задумувалася над тим, що батьки її залишили, вона не проти позбавлення їх батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду подав заяву про визнання позову, просив слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. На адресу суду поверталися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик на 25.09.2024 у судове засідання по справі №156/834/24 відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 23.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження.

Судом зобов`язано Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області надати письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по справі, - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стосовно їхньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 22.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2024 року.

11.09.2024 року судом оголошено перерву в судовому засіданні до 25.09.2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, відтак підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про визнання позову, суд приходить до наступного висновку.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.01.1992 року (а.с.10).

ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 15.03.2013 року у відділі ДРАЦС Нововолинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 56, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.03.2013 року (а.с. 11).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 28.05.2015 року (а.с. 9).

Відповідно до довідки Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області № 18 від 28.06.2024 року, судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ученицею 6 класу Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області. Батьки дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 контакту з навчальним закладом не підтримують, успішністю дочки не цікавляться, з вчителями не спілкуються, батьківські збори не відвідують, участі у вихованні не беруть. Заяву про зарахування дитини до школи писала бабуся, яка постійно цікавиться навчанням ОСОБА_12 та турбується про забезпечення дитини всім необхідним. Батьки не проживають з ОСОБА_5 , зі слів бабусі, матеріально не забезпечують (а.с. 12).

Комісія у складі старости Заболотцівського старостинського округу Цибуховського О. Д., депутатів сільської ради ОСОБА_13 та ОСОБА_14 провела обстеження умов проживання гр. ОСОБА_5 . У Акті обстеження умов проживання зазначено, що остання проживає без реєстрації з рідною бабусею по лінії матері з 2016 року. Бабуся ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує онуку, батьки проживають окремо. Це підтверджується Актом обстеження умов проживання від 05.07.2024 року (а.с. 13).

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 6 класу Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області встановлено, що остання навчається в шкільній установі з першого класу. ОСОБА_5 старанна, здібна учениця, має хороші знання з усіх предметів, бере активну участь у житті класу. Дитина проживає з бабусею ОСОБА_1 , яка завжди цікавиться життям і навчанням дитини, бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, забезпечує дитину усім необхідним. Батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ні разом, ні з дитиною не проживають, з нею не спілкуються, матеріально не допомагають, у вихованні дочки участі не беруть. З класним керівником на зв`язок не виходять, не цікавляться навчанням дитини, на батьківські збори не з`являються (а.с. 14).

Згідно з копією рішення від 20.12.2018 року № 493 Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15).

Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 30.08.2024 року, остання проживає разом з онукою за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні, в будинку чисто, наявні необхідні меблі, побутова техніка (холодильник, телевізор). Продукти харчування в достатній кількості, оброблена земельна ділянка, в господарстві утримуються кури, качки. Для дитини відведена окрема кімната, наявне спальне місце з чистою постільною білизною, письмовий стіл, шафа для одягу, стілець. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, наявне шкільне приладдя та канцтовари. В ході спілкування з ОСОБА_5 було встановлено, що остання не бачила свою матір близько 3-х років, батька пів року (а.с.54).

Висновком органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Литовезької сільської ради, встановлено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини за доцільно позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за безпідставне ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. (а.с. 55-56).

Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 17.09.2024 року, встановлено, що начальником служби у справах дітей Литовезької сільської ради Пашко О.О., ПОГ Литовезької громади ОСОБА_15 та секретарем Литовезької сільської ради ОСОБА_16 було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_5 (проживає) та ОСОБА_17 , умови проживання задовільні, в будинку чисто, наявні необхідні меблі та побутова техніка. В ході спілкування з ОСОБА_5 комісією було встановлено, що остання розуміє, що її батьки будуть позбавлені батьківських прав, не проти такого позбавлення, дитина зазначила, що хотіла б підтримувати зв`язок із батьками. Із спілкування комісією було встановлено, що малолітня ОСОБА_5 хоче, щоб бабуся ОСОБА_7 була їй за матір та батька (а.с. 82).

V. Застосоване судом законодавство

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19).

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер.

За змістом статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Висновки Суду

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_7 є бабусею малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання проживає разом із позивачем та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується Актами обстеження умов проживання сім`ї.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вихованням та утриманням дитини не займаються, згідно довідки та характеристики Заболотцівського ліцею Литовезької сільської ради Володимирського району Волинської області, батьки дитини зв`язок із навчальним закладом не підтримують, з вчителями не спілкуються, батьківські збори не відвідують, участі у вихованні доньки не беруть.

22 вересня 2018 року у відповідачів народилася ще одна дитина, яку вони відмовилися забрали з пологового відділення Нововолинської ЦМЛ, після чого виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області було винесено рішення № 493 від 20.12.2018 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гp. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно їхнього малолітнього сина ОСОБА_6 .

Відповідачка ОСОБА_4 перебуває за кордоном, останній раз спілкувалася з дитиною три роки тому. Батько ОСОБА_3 проживає в сел. Благодатне, в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці із с. Заболотці, однак спілкується із дитиною один раз на пів року, зі слів позивача постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в ході розгляду цивільної справи подав заяву про визнання позову.

Висновком органу опіки та піклування, затвердженого виконавчим комітетом Литовезької сільської ради, встановлено, що з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини за доцільне позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за безпідставне ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Аналізуючи наведені факти та обставини, а також письмові докази, що містяться в матеріалах справи, враховуючи думку неповнолітньої ОСОБА_5 , яка викладена у акті органу опіки та піклування, суд приходить до переконання про доведеність позовних вимог, оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляються від виховання своєї малолітньої дитини ОСОБА_5 та виконання своїх батьківських обов`язків. Не цікавляться долею своєї дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; та взагалі не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Суд звертає увагу, що зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що обставини, на які посилається позивач у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають у суду сумніву, а отже, відповідачами порушено право їхньої дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України шляхом позбавлення їх, як батьків батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо їх виховання, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дитини.

Одночасно суд роз`яснює відповідачам їхнє право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст. 169 СК України.

На підставі Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав щодо їхньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Улибіна Вельгус Марта Віталіївна, ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Литовезької сільської ради, , місцезнаходження: 45325, вул. В. Якобчука, 11, с. Литовеж, Володимирський район, Волинська область.

Повний текст судового рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Суддя М. О. Федечко