ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1187/24
провадження № 2/691/615/24
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2024 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

16.10.2024 до Городищенського районного суду Черкаської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який укладений 10 серпня 1996 року Городищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 60 від 10.08.1996 року. Та, вказав, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. На пропозицію розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовилась.

За даними відповіді Виконавчого комітету Гродищенської міської ради від 31.10.2024 № 01-02-31/5977, на запит суду щодо доступу до персональних даних, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації місця проживання за заявою власника житла з 14.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що провадження у справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно положень статті 19 ЦПК України суд розглядає в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Сімейним кодексом України визначено підстави для розірвання шлюбу в органах ДРАЦС та підстави для звернення з таким позовом до суду.

Так, відповідно до статті 106 СК України подружжя, яке не має дітей (неповнолітніх), має право подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Згідно із пунктами 3, 4 Постанови Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених ст. ст. 106, 107 СК.

При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази звернення сторін до органів РАЦСу із спільною заявою про розірвання шлюбу або відмови відповідача від такого звернення. Так само суду не надано відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви органом РАЦСу або даних про заперечення відповідача проти розірвання шлюбу чи його ухилення від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу.

На підставі вищевикладеного вважаю, що вказана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує інший - позасудовий спосіб вирішення питання про розірвання шлюбу між подружжям, що немає неповнолітніх дітей, який позивачем не був дотриманий у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частина 4 статті 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, приходжу до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити. Та, приймаючи рішення враховую, що 23.09.2024 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, справа № 691/998/24, проваження № 2/691/538/24, було постановлено ухвалу про повернення позову, так як позивач ОСОБА_1 не усунув його недоліки, а саме не навів підстави, що унеможливлюють розірвання шлюбу у позасудовому порядку, тобто через органи ДРАЦСу, як і не надав доказів цього, та повторно 16.10.2024 року недотримуючись норм СК України, ЦПК України, звернувся до суду.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 269, 353 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі № 691/1187/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути позивачу.

Роз`яснити сторонам, що вирішити питання про розірвання шлюбу вони можуть через органи ДРАЦС.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України. Та, може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня підписання ухвали до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. П. Синиця