Справа №944/7875/23
Провадження №2/944/878/24
УХВАЛА

24.09.2024 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Василиці Н.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м.Яворові в залі суду заяву про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача - адвокат Райхель Р.П. заявив клопотання про затвердження мирової угоди, укладеної міжпозивачем ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей.

Відповідно до умов мирової угоди від 03 липня 2024року ОСОБА_4 , надалі - позивач, з однієї сторони, та ОСОБА_2 . надалі - відповідач, з іншої сторони вирішили:

1.Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . У разі зміни адреси проживання ОСОБА_4 зобов`язується попереджати ОСОБА_2 про зміну місця свого проживання.

2.З урахуванням положень ч.2 ст.29 ЦК України сторони домовились, що місце проживання ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка досягла чотирнадцяти років і вільно обрала своє місце проживання, визначається нею самостійно і таким вибором сторони визначили місце її реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Відповідач відмовляється від будь-яких претензій до позивача щодо визначення місця проживання дітей, в зв`язку з чим зобов`язується відкликати ініційований нею судовий спір, щодо визначення місця проживання дітей на підтвердження чого зобов`язується подати до суду заяву про залишення позовних вимог у цивільній справі №944/6903/23 без розгляду.

4.Відповідно до ст.ст. 150, 151, 152, 153, 155, 157, 171 Сімейного кодексу України сторони мирової угоди зобов`язуються: піклуватися про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, про одяг, їжу та інші необхідні речі для нормального розвитку дітей, брати участь у вихованні, забезпечити дітям достатній рівень освіти.

5.В зв`язку із запланованим виїздом ОСОБА_2 за кордон, ОСОБА_4 зобов`язується самостійно виховувати, доглядати, утримувати неповнолітніх дітей, які проживають і зареєстровані з ним з врахуванням умов проживання, навчання, розвитку їх особистих здібностей, включаючи доступ до гуртків та секцій за уподобанням дітей.

6. ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати ОСОБА_4 аліменти щомісячно на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 2000,00 гри. (дві тисячі гривень 00 копійок), які підлягають індексації відповідно до закону, на кожну дитину, але не менше половини встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

7.Сторони мирової угоди домовилися що особа, з якою проживає дитина чи обоє дітей, рішення стосовно виховання, навчання, розвитку, лікування дітей, вибору навчальних та лікувальних закладів, в разі потреби, для дітей, спортивних та інших закладів для розвитку здібностей дітей буде узгоджуватим з іншим із батьків усно або в письмовому вигляді .

8. ОСОБА_4 зобов`язується не перешкоджати спілкуванню дітей з матір`ю ОСОБА_2 .

9.Сторони мирової угоди зобов`язуються не чинити один одному перешкоди щодо спілкування, побачень та з інших питань участі у вихованні дітей, виховувати дітей з повагою до батька та до матері, не втручатися в особисте життя один одного, та не підбурювати дітей проти іншого з батьків, якнайшвидше повідомляти один одному про будь-які обставини, що мають значення для повноцінного та гармонійного розвитку дітей, та своєчасного виконання цієї угоди

10.Судові витрати сторін, пов`язані із судовим розглядом даної справи, кожна з сторін несе самостійно.

11.У всіх питаннях, що не врегульовані умовами цієї угоди, сторони мирової угоди керуються законодавством України та інтересами дітей.

12.Сторони мирової угоди зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за цією угодою.

13.Ця мирова угода вступає в силу з моменту її затвердження Яворівським районним судом Львівської області та діє до моменту повного виконання сторонами мирової угоди своїх зобов`язань за цією мировою угодою.

14.Сторони мирової угоди підтверджують, що наслідки укладення мирової угоди, закриття провадження у справі у зв`язку з її укладенням, що передбачені ст.ст.207, 208, 256 Цивільного процесуального кодексу України їм відомі і зрозумілі. Сторони мирової угоди засвідчують, що дана мирова угода повністю відповідає їх інтересам.

15.Сторони мирової угоди заявляють, що умови даної мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дана мирова угода складена українською мовою у трьох автентичних примірниках: по одному екземпляру для позивача та відповідача і один для суду для приєднання до матеріалів справи.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача, клопотання підтримав просить затвердити мирову угоду.

В підготовчому судовому засіданні відповідачка просить затвердити мирову угоду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Івано-Франківська селищна рада як орган опіки і піклування в підготовчому судовому засіданні не заперечила щодо затвердження мирової угоди.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоди сторони можуть вийти за межи предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторона мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Як встановлено частинами 4, 5 статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Правовідносини батьків щодо визначення місця проживання малолітньої дитини врегульовані статтею 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України), частина 1 якої визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Всупереч даним нормам закону, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження обставин, наявність (або відсутність) яких відповідно до положень частини 3 статті 161 СК України є обов`язковою умовою для передання дитини одному з батьків (наявності у позивача самостійного доходу).

Однак умови мирової угоди не містять відомостей про те, що вона була укладена в присутності представника органу опіки та піклування, який до цього з`ясував думку дитини щодо визначення місця її проживання разом з батьком. Тобто, згода дитини не знайшла свого відображення у даній мировій угоди.

Також умови мирової угоди виходять за межі предмета спору, так як, крім питання визначення місця проживання неповнолітньої дитини, вони визначають умови участі у вихованні дитини, що є іншим предметом позовних вимог, а таких вимог позивач не заявляв.

Крім цього, більша частина умов мирової угоди, є фактично перерахуванням обов`язків батьків по відношенню до своїх дітей, які закріпленні в чинному законодавстві, що не вимагає їх затвердження судом. Так, обов`язок батьків приймати участь у вихованні дитини, не чинити один одному перешкод у спілкуванні з дитиною, та інші, є обов`язками які прямо визначені нормами Сімейного кодексу України, а порушення таких обов`язків має наслідки визначені законодавством, зокрема право на звернення до суду з позовами про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні, позбавленні батьківських прав, тощо. Перед судом не заявлено таких позовних вимог. При цьому, відсутність між батьками окремого договору щодо визначення місця проживання дитини жодним чином не свідчить про

наявність спору між ними, оскільки, закон не вимагає обов`язкового нормативного врегулювання цього питання, яке може бути вирішене й шляхом усної угоди (в тому числі мовчазної згоди).

Згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленомустаттями 206,207цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Водночас у висновку щодо розв`язання спору у даній справі,складеному органом опіки та піклування та затвердженим рішенням Виконавчого комітету орган опіки та піклування вважав за недоцільне визначення місця проживання малолітніх дітей з позивачем , як їх батьком, оскільки діти проживають разом із ним, однак , на засіданні комісії, позивач присутній не був, як з`ясовано в судовому засіданні позивач перебуває на військовій службі, жодних доказів щодо місця служби та праці позивача суду не надано. Крім цього, під час прийняття рішення щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування також не спромігся здійснити запити щодо місця праці та перебування позивача, тобто, висновок оргону опіки та піклування був прийнятий без повного всебічного з`ясування обставин, які дають право на прийняття рішення виконавчому комітету Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області та в подальшому висновку затвердженого цим рішенням про визначення місця прожививання дітей.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка, повністю до початку розгляду справи по суті визнала позовні вимоги, знаючи що батько перебуває на військовій службі.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своєму листі від 24.01.2024 року за вих. № 172/0/208-24, з метою забезпечення методичною інформацією з питань правозастосування, звернув увагу на ту обставину, що під час дії правового режиму воєнного стану перед судовою системою постали виклики, зокрема, під час розгляду сімейних спорів, пов`язаних з такими відносинами. Серед таких викликів зростання кількості справ позовного провадження про визначення місця проживання дитини з батьком, в яких позов батька наперед визнається мамою дитини.

В свою чергу обставини дійсної наявності потреби у визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 у віці 6 років, а також відповідності інтересам самої дитини, мають значення для вирішення даної справи у зв`язку з чим підлягають повному і всебічному з`ясуванню під час судового розгляду.

Визнання відповідачем позову на даній стадії суперечить порушує інтереси малолітньої дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку,що умови мирової угоди суперечать статті 207 ЦПК України, так як в укладеній мировій угоді не відображена згода самої дитини на визначення проживання разом з батьком, що суперечить нормам СК України, а відтак затвердженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 207, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У затвердженні мирової угоди, укладеної між позивачем

ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 з участю третьої особи Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.