ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м.Суми

Справа №583/3419/23

Номер провадження 22-ц/816/216/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Білери Петра Петровича ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Ільченко В.М. у м. Охтирка Сумської області, повний текст якого складено 22 вересня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового рішення від 22 березня 2021 року у справі №583/266/21, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивував тим, що з 24 листопада 2007 року по 18 лютого 2021 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, у період якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 .

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року у справі №583/266/21 стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 25 січня 2021 року.

Вказував, що на даний час він проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка знаходиться на його утриманні.

Крім того, він перебуває на військовій службі, тому аліменти, які він сплачує відповідачці на утримання дочки, перевищують реальні потреби дитини.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2023 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог не взяв до уваги те, що відповідачка у судовому засіданні позов визнала повністю.

Вказує, що відповідачкою не надано суду доказів про її матеріальне становище та стан здоров`я дитини; наявність у його на праві власності, у володіння та користуванні рухомого та нерухомого майна; наявність у його витрат на придбання нерухомого та рухомого майна; наявність у нього витрат, що перевищують його заробіток.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що він створив нову сім`ю, проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка знаходиться на його утриманні.

Наголошує на тому, що він перебуває на військовій службі, щомісячно отримує заробітну плату та додаткову винагороду, тому частина всіх його доходів буде достатнім розміром для забезпечення матеріальних потреб дочки та її гармонійного розвитку. Вважає, що аліменти, які він сплачує на утримання дочки, перевищують реальні потреби дитини.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року №583/266/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Сторонами не оспорений факт проживання дитини на даний час разом з відповідачкою.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено існування обставин, які відповідно до положень СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 1 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на те, що він проживає у цивільному шлюбі з жінкою, яка знаходиться на його утриманні, а також на те, що він має високий дохід, з якого стягується великий розмір аліментів, який перевищує реальні потреби неповнолітньої доньки.

Місцевий суд при ухваленні оскаржуваного рішення вважав, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували зміну в бік погіршення його матеріального становища на час звернення до суду з зазначеними позовними вимогами, або докази щодо поліпшення матеріального становища позивача, які б слугували підставами для зменшення розміру аліментів, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

В той же час, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач зазначив, що у нього на утриманні знаходиться матір та бабуся , які є особами похилого віку та отримують мінімальну пенсію за віком, його батько помер і тому усі витрати по утриманню даних осіб покладені на нього. Він перебуває у гарних відносинах з неповнолітньою донькою, піклується про неї, робить їй подарунки та несе додаткові витрати на її утримання і проти цього не заперечувала і сама відповідачка , визнаючи позов в суді першої інстанції. Вважає помилковим визнання ним позову ОСОБА_2 щодо стягнення з нього на утримання дитини аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу, оскільки є юридично не обізнаним і не мав можливості на той час звернутись за правничою допомогою.

Таким чином , колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позову, так як відповідачка визнала позов, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто, повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц (провадження № 61-1051св17) та від 25 травня 2022 року справа № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22).

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, довідки про розмір сплачених позивачем аліментів на утримання неповнолітньої доньки , пояснень самого позивача, який несе додаткові витрати на утримання дитини, зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/3 до частині від його доходу не буде погіршувати майнове забезпечення дитини і не суперечитиме її інтересам, оскільки зважаючи на розмір щомісячного доходу позивача, стягуваних з нього аліментів у зменшеному розмірі буде достатнім для фізичного , інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку неповнолітньої дитини сторін.

В той же час, необгрунтованими є посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні перебуває цивільна дружина, що є підставою для зменшення стягнутих судовим рішенням аліментів, оскільки позивачем жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуальногоправа або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , а рішення місцевого суду - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 і зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки з 1/3 частини до частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили з 15 лютого 2024 року .

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А НО В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 вересня 2023 року касувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2021 року у справі № 583/266/21.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частині з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили з 15 лютого 2024 року .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повне судове рішення складене 16 лютого 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов