Справа № 191/2934/24
Провадження № 2/191/979/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Омега Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 серпня 2018 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», та відповідачкою було укладено кредитний договір № 17.74.0818.ФО_К, за яким відповідачці надано кредит в сумі 20000,00 грн. зі строком користування до 07 серпня 2021 року, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії та нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору (п.1.1 договору). Однак відповідачка вказаних умов зобов`язання не дотримала, кредит не повернула.

31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу №31/03-2021, за яким банк передав позивачеві права вимоги до відповідачки за даним кредитним договором.

Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018.

Факт набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» щодо відповідача підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, що є Додатком № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021.

Однак, відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання по Договору, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору.

Станом на 31.03.2021 відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 46 585 грн. 77 коп., з яких: 3226 грн. 70 коп. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 15311 грн. 64 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 34 грн. 95 коп. - проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 4775 грн. 43 коп. - прострочені проценти за кредитом; 598 грн. 00 коп. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 17342 грн. 00 коп. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5 297 грн. 05 коп. штрафи, пені.

Кількість днів прострочення по поверненню визначеного графіком платежів частини тіла кредиту, процентів по кредиту, комісії та інших визначених договором платежів станом на 31.03.2021 складає 871 день.

03 листопада 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 11-21/3441/Ф та надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018, яка складала 46 585 грн 77 коп.

Проте, поштове відправлення № 050, яким було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги для ОСОБА_1 , було повернуто відправнику ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» із відміткою на конверті «П за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 в сумі 46 585 грн 77 коп., з яких: 3 226 грн. 70 коп.- заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 15311 грн. 64 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 34 грн. 95 коп. - проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 4775 грн. 43 коп. - прострочені проценти за кредитом; 598 грн. 00 коп. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 17342 грн. 00 коп. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5297 грн. 05 коп. штрафи, пені.

Представником позивача ОСОБА_2 при зверненні до суду із даним позовом зазначено, що позовні вимоги остання підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач до початку судового засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає частково, просить відмовити в частині стягнення штрафу, пені та комісії за обслуговування.

Дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.08.2018 між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №17.74.0818.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 20000,00 грн. з терміном користування до 07.08.2021 (день остаточного повернення кредиту), а позичальник зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Цільове призначення (мета) кредиту - споживчі потреби. Строк користування кредитом обчислюється від моменту надання кредиту відповідно до пункту 2.1. цього договору (п.1.1.-1.3.)

Відповідно до п.1.5 за користування кредитом позичальник сплачує проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки - 12,00% річних; комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня надання кредиту, в розмірі 0.00% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) числа кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 1263,00 грн.

Згідно п. 2.4. кредитного договору погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № НОМЕР_1 позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п.2.3 цього Договору, та суми інших платежів (при наявності) на рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ЮНЕКС БАНК».

Відповідно до п. 3.2.2 договору позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п.2.3, 2.4 цього Договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим Договором строки.

Додатком №1 до кредитного договору №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором.

Окрім цього, відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, шляхом підписання 07.08.2018 паспорта споживчого кредиту.

АТ «ЮНЕКС БАНК» виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, а саме надало відповідачу грошові кошти відповідно до умов укладеного договору.

28.03.2021 на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту №1, до складу якого входили права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону стало ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону №UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021.

31.03.2021 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу №31/03-2021, згідно якого ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК», у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 31.03.2021 становить 46 585 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 3226 грн. 70 коп. - заборгованість по тілу кредиту (простроченої на день подання позовної заяви); 15311 грн. 64 коп. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 34 грн. 95 коп. - проценти за кредитом (прострочених на день подання позовної заяви); 4775 грн. 43 коп.- прострочені проценти за кредитом; 598 грн. 00 коп. - комісія за обслуговування кредиту (простроченої на день подання позовної заяви); 17342 грн. 00 коп. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 5297 грн. 05 коп. штрафи, пеня.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина перша статті 1078 ЦК України передбачає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Досліджуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, доказів погашення заборгованості за укладеним договором в повному обсязі відповідачем до суду не надано.

Суд вважає, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заявленої кредитної заборгованості у вигляді заборгованості по тілу кредиту, простроченої заборгованості по тілу кредиту, процентів за кредитом (прострочених на день подання позовної заяви) та прострочених процентів за кредитом.

Щодо стягнення заборгованості за комісією.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 17940,00 грн (598,00 + 17342,00) за кредитним договором №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 є не правомірною, оскільки у Постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 щодо сплати комісії за обслуговування кредиту (простроченої на день подання позовної заяви) в розмірі 598,00 грн, та простроченої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 17342,00 грн. є нікчемними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення заборгованості за штрафом і пенею.

Підпунктом 3.2.6. кредитного договору №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 визначено, що Сторони дійшли згоди, що у випадку порушення Позичальником однієї або декількох умов цього Договору, а також п.3.2.2, п. 2.3, цього Договору, у т. ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачується Позичальником згідно з п. п. 1.5.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно п. п. 1.5.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200.00 грн.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій Позичальник сплачує Банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу.

Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, сукупна сума неустойки (штраф, пеня) не може перевищувати 50% суми кредиту.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст.ст.546, 549, 550 ЦК України).

У постанові від 30.08.2023 (справа № 686/17191/21) Верховний Суд зробив висновки щодо виділення критерій, які суди повинні враховувати при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України: це значне перевищення розміру неустойки заявленому розміру збитків (співмірність); наявність інших обставин, які мають істотне значення, якими, зокрема, можуть бути: ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; наслідки порушення зобов`язання; поведінка винної сторони щодо вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні. Також Верховний Суд вказав, що суди мають виходити з обставин конкретної справи, враховувати передбачені частиною третьою статті 2 ЦПК України основні засади цивільного судочинства, зокрема змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, а також передбачені частиною шостою статті 3 цього Кодексу принципи справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому, як за змістом норм законодавства, так і відповідно до положень кредитного договору №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 (п.п.3.2.6, 4.1) пеня та штраф є різновидами цивільної відповідальності (неустойки) за порушення договірного зобов`язання, які нараховуються різними способом, в різному розмірі та за різний період. В той же час, позивач, заявляючи їх до стягнення, у розрахунку заборгованості об`єднує їх разом, наводячи загальну суму боргу для цих двох видів штрафних санкцій, що не дозволяє суду перевірити яким чином, у якому розмірі та за який період нараховано кожний з цих двох видів неустойки, а відтак і перевірити правильність/правомірність їх нарахування. За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено перед судом правомірність нарахування заявлених до стягнення пені та штрафу, а у відповідності до ч.6 ст.81 ЦПК України судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заявлених пені та штрафу.

Згідно наведених вище положень укладеного між сторонами кредитного договору №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 (п.п.3.2.6, 4.1) нарахування відповідачу пені та штрафів, як складових загальної кредитної заборгованості відповідача, відбулось за невиконання відповідачем свого договірного грошового зобов`язання недотримання строків погашення кредиту (тіла, процентів, комісії), тобто і штраф і пеня фактично нараховані за одне й те саме порушення позичальником умов кредитного договору. Разом з тим, ст.61 Конституцією України прямо заборонено притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, а також враховуючи, що відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (недотримання строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором) є недотриманням положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні застосування та стягнення і пені, і штрафу.

Наведені вище висновки суду, покладені в основу часткового задоволення позову, повністю відповідають правовій позиції, що міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15, а також у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі №554/2743/14-ц, від 21 лютого 2018 року по справі №344/10723/15-ц, від 21 березня 2018 року по справі №306/55/15-ц, від 28 березня 2018 року по справі №522/10828/15-ц, від 28 березня 2018 року по справі №369/844/16-ц, від 11 квітня 2018 року по справі №756/2765/15-ц, від 18 квітня 2018 року по справі №296/9624/14-ц, від 18 квітня 2018 року по справі №381/2112/15-ц, від 16 травня 2018 року по справі №548/264/15-ц, від 13 червня 2018 року по справі №659/559/16-ц, від 25 липня 2018 року по справі №318/273/16-ц, від 25 липня 2018 року по справі №631/1348/16-ц, від 16 лютого 2022 року по справі №333/4292/15-ц.

З огляду на вищевикладене, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем на час розгляду справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 розмірі 23348,72 грн., яка складається з наступного: 3226,70 грн - заборгованості по тілу кредиту (простроченої на день подання позовної заяви), 15311,64 грн - простроченої заборгованості по тілу кредиту, 34,95 грн - процентів за кредитом (прострочених на день подання позовної заяви), 4775,43 грн - прострочених процентів за кредитом; 4 775 грн. 43 коп. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредиту (простроченої на день подання позовної заяви) в розмірі 598,00 грн., простроченої комісії за обслуговування кредиту в розмірі 17342,00 грн. та штрафу, пені в розмірі 5297,05 грн. необхідно відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 42436323, 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007) заборгованість за кредитним договором №17.74.0818.ФО_К від 07.08.2018 станом на 31.03.2021 в розмірі 23348 (двадцять три тисячі триста сорок вісім) грн. 72 коп., яка складається з наступного: 3226,70 грн. - заборгованості по тілу кредиту (простроченої на день подання позовної заяви), 15311,64 грн. - простроченої заборгованості по тілу кредиту, 34,95 грн. - процентів за кредитом (прострочених на день подання позовної заяви), 4775,43 грн. - прострочених процентів за кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» (, 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007) судовий збір в сумі 2422,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко