Справа № 188/2132/23
Провадження № 2/331/743/2024
«01» листопада 2024 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого - судді Антоненко М.В.
при секретарі - Байрамовій Д.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Авдіївська міська військово-цивільна адміністрація Покровського району Донецької області, Брагинівська сільська рада, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , 3-я особа: Авдіївська міська військово-цивільна адміністрація Покровського району Донецької області про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з відповідачем проживала однією родиною майже п`ять років з 2015 року по 2020 рік без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої в свідоцтві про народження (серія НОМЕР_1 , виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25 серпня 2017 року) записаний відповідач.
Після того, як ОСОБА_1 з відповідачем розійшлись в 2020 році, він повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а саме з дитиною не проживає, відтак не проявляє батьківської турботи щодо малолітньої доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує доньку, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментам.
Дані обставини підтверджені висновком комісії з питань захисту прав дитини Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області від 14 грудня 2021 року про доцільність позбавленні відповідача батьківських прав.
Крім того після полномасштабного вторгнення Російської федерації на територію України, відповідач жодного разу не поцікався як справи у доньки, чи перебуває вона у безпечному місці, тим паче знаючи що ОСОБА_1 з дочкою та іншими своїми дітьми проживала в Авдіївці Донецької області, яка майже від початку війни постійно була під обстрілами і перебувати там було вкрай небезпечно.
16 червня 2022 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , який повністю замінив дочці ОСОБА_6 батька. Па сьогоднішній день, я разом зі своїм чоловіком займаюсь вихованням та утриманням дочки ОСОБА_6 .
Зазначені факти як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
На підставі вищевикладеного просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний помер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.03.2024 року.
Ухвалою суду від 23.08.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 01.11.2024 р. на 08 год. 45 хв.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась. 26.08.2024 року до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності Позов підтримує та просить його задовольнити.
Представник третьої особи Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області у судове засідання не з`яввся. 01.07.2024 року до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.
Представник третьої особи Брагинівської сільської ради, як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явився. 20.08.2024 року на адресу суду надійшов висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України за відсутності відповідача.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні:
- Свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Серії НОМЕР_3 , виданим 25.08.2017 року Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 78. Відповідно до якого батьками дитини зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.9);
- свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_9 укладеним 16.06.2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 801. (а.с. 8);
- довідкою директора Брагинівського ліцею Брагинівської сільської ради Синельніківського району Дніпропетровської області про навчання ОСОБА_4 у 1 класі (а.с. 11);
- Актом про встановлення факту проживання від 12.04.2023 року (а.с. 12);
- висновком Авдіївської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13);
Ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Ч. 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
В судовому засіданні вивчено та оголошено висновок органу опіки та піклування Брагинівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У висновку зазначено, що зважаючи на те, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_4 виданий Торезьким MB УМВС України в Донецькій області 09 червня 2005 року), який зареєстрований по АДРЕСА_2 повністю ухиляється від виконання батьківських обов`язків, умисно порушуючи ст. 8, 12, Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 150-155, 164, 165 Сімейного Кодексу України та захищаючи права та інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування Брагинівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_4 виданий Торезьким MB УМВС України в Донецькій області 09 червня 2005 року), який зареєстрований по АДРЕСА_2 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , видане Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25.08.2017 року).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У п. 15 цієї ж постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки.
Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить той факт, що він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не бере належної участі в її житті та вихованні, про що зазначила позивач у своєму позові, та це не спростовано відповідачем. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідач не вживає належних дій щодо забезпечення та виховання доньки, покинувши її.
Керуючись ст. ст. 164, 180, 181, 182 СК України ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Авдіївська міська військово-цивільна адміністрація Покровського району Донецької області, Брагинівська сільська рада, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний помер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надіслати до Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) (69095, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 2).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко