Справа № 752/9546/24
Провадження № 2/752/4900/24
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») Кожухівський Я.І. (довіреність, а.с.36) звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_1 , у прохальній частині якого просив стягнути заборгованість за кредитним договором № 3360408 (без вказівки дати договору) у розмірі 107 424,40 грн., а також судові витрати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

29 серпня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача Незамай А.Д. про закриття провадження у справі, у якій представник просить закрити провадження у справі та повернути позивачу сплачений судовий збір. Представник посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та зазначає, що заборгованість була погашена відповідачем після подання позову до суду, отже відсутній предмет спору.

Суд, вивчивши зміст заяви та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

За змістом ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позивач фактично відмовляється від позову у зв`язку із задоволенням його вимог відповідачем після пред`явлення позову, з огляду на що питання повернення судового збору регламентовано ч.ч.1, 3 ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України:

1. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову;

3. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З огляду на вказане, суд приймає відмову сторони позивача від позову, оскільки така відмова не суперечить вимогам чинного законодавства України та не стосується прав і обов`язків осіб, які не брали участі у справі, а також наявні повноваження представника позивача на звернення до суду із заявою про відмову від позову.

Ураховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність прийняття відмови від позову, наслідком такого прийняття є закриття провадження у справі.

Також ураховуючи, що позивач фактично відмовився від позову внаслідок його задоволення відповідачем після пред`явлення позову в добровільному/позасудовому порядку, у відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути 50% сплаченого судового збору з державного бюджету, а інша частина судового збору в розмірі 50% підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 206, 255, 256, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Провадження у справі №752/9546/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) сплачену відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів №63914 від 12 квітня 2024 року суму судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Слободянюк