ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року

м.Черкаси

Справа № 691/349/23
Провадження № 22-ц/821/1171/24
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л.І.,

суддів: Гончар Н.І., Карпенко О.В.,

секретаря Ярошенка Б.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, у складі головуючого судді Синиці Л.П.,-

в с т а н о в и в :

20 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивований тим, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року по справі № 691/1044/16-ц позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено. Стягнуто аліменти на утримання дитини - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 вересня 2016 року.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 при укладенні шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

Станом на 01.01.2023 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з 26.09.2016 по 01.01.2023 у сумі 127 747,51 грн, доказом чого є довідка-рахунок Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.01.2023.

Вказує, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1х1%хQ1) + (А2х1%Q2) + ... (Аnх1%Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць і згідно якої, за період з 26.09.2016 по 01.01.2023, сума неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити складає 808 617,08 грн, та зважаючи, що розмір пені не може бути більшим 100 відсотків заборгованості по аліментах, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 127 747,51 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 127 747,51 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статі 196 СК України.

Враховуючи, що відповідач допустив прострочення сплати аліментів на утримання дитини, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц та беручи до уваги, що сума неустойки (пені), яку просить позивач стягнути з відповідача, більша суми заборгованості за цим зобов`язанням, та за період з 26.09.2016 по 01.01.2023 становить 808 617,08 грн, суд дійшов висновку, що розмір пені, який просить стягнути позивач на свою користь, є правомірним.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача заявленого розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з 26.09.2016 по 01.01.2023 в сумі 127 747,51 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням обставин у справі, з порушенням норм процесуального і матеріального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просив суд скасувати рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року та ухвалити нове рішення або змінити його.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не надав належної оцінки поданому відповідачем клопотанню про приєднання до матеріалів справи доказу, як довідка- розрахунок про заборгованість по сплаті аліментів від 01.05.2023, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.05.2023 становить 90 399,37 грн.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи та не надав оцінки, тому що він не є злісним боржником у сплаті аліментів на дитину та навмисно не ухилявся від їх сплати, сплачував майже постійно, проте не у повній мірі.

Вказує, що в матеріалах даної справи і в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про вручення розрахунків із визначеною сумою заборгованості за період 2016-2022 роки.

Звертає увагу, що з розрахунку ДВС станом на 01.01.2023 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів починається з листопада 2018 року по травень 2022 року.

Крім того, з травня 2019 змінився його сімейний стан, він одружився, в подальшому у них народилась спільна дитина.

Також в жовтні 2020 року переніс оперативне втручання та отримав ІІІ групу інвалідності, тому заборгованість виникла з незалежних від нього обставин.

Крім того, після того, як йому стало відомо про заборгованість він частково її погасив, що свідчить про його добросовісність.

Посилається на те, що після ухвалення рішення він отримав новий розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 26.12.2023, заборгованість становить 89 206,48 грн.

Вказує, що він наявність заборгованості по сплаті аліментів не заперечує, однак своєї вини у її виникненні фактично не визнає, зазначаючи про те, що аліменти не сплачувались через те, що він не був повідомлений державним виконавцем згідно ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Просить суд долучити до матеріалів справи докази долучені до апеляційної скарги, дослідити та надати їм оцінку під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року з ОСОБА_2 (відповідач у даній справі) на користь ОСОБА_3 (позивач у даній справі) стягнуто аліменти на утримання дитини, - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 вересня 2016 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.01.2023, наданого головним державним виконавцем Городищенського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Т. Фалько, загальний розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01.07.2018 по 01.01.2023 складає 109 643,51 + 18 104,00 (станом на 01.07.2018 року) = 127 747,51грн.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Представник ОСОБА_1 адвокат Васянович В.В. подав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, а також заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд відмовити в її задоволенні, а рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року залишити без змін.

30.10.2024 від представника ОСОБА_2 адвоката Белінкіної Т.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності скаржника та його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами 1 та 2 ст. 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто відповідач зобов`язаний довести відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Судом встановлено, що рішеннямГородищенського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2016 року, при ухвалені якого був присутній ОСОБА_2 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини, - сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 вересня 2016 року.

Також встановлено та підтверджується довідкою-розрахунком від 01.01.2023, що відповідачу було відомо про рішення суду про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, оскільки він частково сплачував аліменти, у визначений позивачем період з 2018 року по січень 2023 року.

Указаний розрахунок виконаний станом на 01.01.2023 у встановленому законом порядку відповідач під час перебування даного позову на розгляді у суді з 20.03.2023 по 19.12.2023 не оскаржував.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач не надав суду жодних доказів того, що за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем він не міг утримувати свою неповнолітню дитину, як і не надав будь-яких заперечень щодо заборгованості по аліментним платежам на дату звернення позивача до суду із позовом.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази того, що відповідач звертався до позивача щодо розміру заборгованості і також у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану звертався до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, тобто матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій щодо зменшення або звільнення від заборгованості по сплаті аліментів.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції вірно врахував висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року та дійшов вірного висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 127 747,51 грн.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що суд не надав належної оцінки поданому відповідачем клопотанню про приєднання до матеріалів справи доказу, як довідка- розрахунок про заборгованість по сплаті аліментів від 01.05.2023, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.05.2023 становить 90 399,37 грн, не заслуговують на увагу, оскільки часткове незначне погашення заборгованості відбулося вже після здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості від 01.01.2023 та після звернення позивача до суду з позовом. Крім того, зазначена сума є погашенням заборгованості зі сплати аліментів, а не пені за прострочення її сплати за визначений позивачем період.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що у нього змінився сімейний стан та народження дитини від іншого шлюбу, та погіршення стану здоров`я, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказані посилання враховують лише у разі вирішення питання зміни (зменшення) розміру аліментів, а не у даному спорі, предметом якого є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В апеляційній скарзі скаржник просить суд апеляційної інстанції долучити до матеріалів справи, дослідити та надати їм оцінку під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції докази долучені до апеляційної скарги, а саме: копію консультативного висновку спеціаліста №492/19067 від 04.04.2024, копія довідки МСЕК від 14.01.2022, копію довідки МСЕК від 23.04.2024, оригінал Витягу про зареєстрованих осіб від 16.05.2024 та оригінал довідки-розрахунку від 11.04.2024, проте колегія суддів відхиляє вказані докази по наступних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачу було відомо про даний позов до нього, про що свідчить клопотання від 26.05.2023 про приєднання до матеріалів справи доказу, в якому він просив долучити копію довідки-розрахунку від 01.05.2023 та довідку про заробітну плату від 22.05.2023, проте докази які були долучені до апеляційної скарги не були долучені в суді першої інстанції та не було зазначено підстави неможливості їх подання до суду першої інстанції. Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідачем неодноразово подавались до суду заяви про відкладення призначених судових засідань.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість подати усі необхідні докази і заперечення до відзиву або в суді першої інстанції, проте відповідач правом на подання відзиву не скористався та не навів поважних причин не подання цих доказів до суду першої інстанції, тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Водночас колегія суддів констатує, що в апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що являється інвалідом третьої групи, проте отримана ним пенсія яка є доходом з якого також вираховуються аліменти на неповнолітню дитину не відображена, зокрема і в довідці наданій відповідачем суду першої інстанції, що засвідчує те, що відповідачем державному виконавцю не було надано належних доказів його заробітку (доходу).

Доводи апеляційної скарги, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини відповідача, а тому пеня не може бути з нього стягнута, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано.

Крім того, колегія суддів зауважує, що в апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що його матеріальний стан покращився, оскільки він працевлаштований, отримує стабільний заробіток, а також пенсію по групі інвалідності, проте не вчинив дії щодо щомісячної сплати аліментів у розмірі визначеному судовим рішенням та погашення заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася протягом 2018-2022 років.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: Н.І. Гончар

О.В. Карпенко