СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/551/24
ун. № 759/7115/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Вінцковської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Ляпін Д.В. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку.

В обгрунтування подання зазначив, що на його примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №753/7115/23 від 24.01.2024 виданого Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 09.05.2021 року в розмірі 14 500 дол. США 00 центів.

Відповідно з інформації отриманою з реєстру територіальної громади м.Києва боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана йому 17.04.2024 року за вказаною адресою.

Згідно відповіді КП "Київської міської равди "Київське міське бюро технічної інвентаризації" квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.06.2022 року по справі 759/26539/21 за боржником ОСОБА_1 було визнано право на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, оскільки право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано в установленому порядку, а також те, що це єдине майно боржника, на яке можна звернути стягнення, приватний виконавець звернувся з вказаним поданням та просить його задовольнити.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі.

Згідно із ч. 11 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що 24.01.2024 року Святошинським судом м.Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борогу за договором позики від 09.05.2021 року в розмірі 14 500 доларів США (а.с. 6).

16.04.2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бокач І.П. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Д.В. з заявою про примуксове виконання рішення за виконавчим листом від 24.01.2024 року (а.с. 7).

17.04.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Ляпіним Д.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 (а.с. 11).

17.04.2024 приватним виконавцем було направлено боржнику постанову про відкриття виконавчих проваджень рекомендованим поштовим відправленням на адресу, що зазначена у виконавчому листі (а.с. 13-14).

17.04.2024 приватним виконавцем, в рамках виконавчого провадження, було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якого накладено арешт на все майно боржника (а.с. 19).

Згідно відповіді КП "Київської міської равди "Київське міське бюро технічної інвентаризації" квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрована (а.с. 24).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.06.2022 року по справі 759/26539/21 за боржником ОСОБА_1 було визнано право на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25-26).

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Загальний порядок звернення стягнення на нерухоме майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, відповідно до положень статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Аналізуючи зміст та підстави подання, а також надані приватним виконавцем копії документів виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, - оскільки звернення приватного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, як крайнім заходом, є передчасним, в той час як приватним виконавцем не застосовано відносно боржника всі заходи впливу, передбачені Законом «Про виконавче провадження».

Окрім зазначеного вище, виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Однак, матеріали подання не містять жодного доказу того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду за боржником ОСОБА_1 було визнано право на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Проте, оцінка вартості квартири, в матеріалах подання приватного виконавця відсутня.

Враховуючи відсутність документальних підтверджень про дійсну оцінку вказаної нерухомості, а також те, що приватним виконавцем не було доведено недостатності у боржника грошових коштів, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно є крайнім заходом до вчинення приватним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення суду, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст.260, 440 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Твердохліб