Дата документу 31.10.2024
Справа № 501/605/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

скаргою ОСОБА_1

заінтересовані особи:

1 старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Паршенко О.О.,

2 стягувач ОСОБА_2

предмет та підстави скарги: на дії державного виконавця при проведенні дій у ВП №67327182 та скасування постанови від 10.05.2022 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.,

учасники справи не з`явились

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (заінтересовані особи: старший державний виконавець Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Паршенко О.О., стягувач ОСОБА_2 ) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця при проведенні дій у ВП №67327182 та скасування постанови від 10.05.2022 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, згідно якої просить суд:

- поновити строк на подання скарги про скасування постанови;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.05.2023 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, винесену у виконавчому провадженні №67327182.

Скарга мотивована тим, що 02.11.2011 державним виконавцем відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа по справі №501/605/16-ц, виданого 16.06.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , 2006 року народження.

25.04.2022 відповідно до Постанови головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі №501/605/16-ц, виданого 16.06.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , 2006 року народження.

Заявник стверджує, що відповідно до відповіді начальника ДВС від 13.10.2023 йому стало відомо, що 10.05.2023 державним виконавцем разом з іншими постановами винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Заявник вказує, що з 2020 він мав лише один засіб до існування, це використання орендованого ним транспорту для здійснення пасажирських перевезень, за рахунок яких він здійснював сплату аліментів своєї доньки ОСОБА_3 .

У зв`язку з позбавленням заявника прав на керування транспортного засобу він позбавлений можливості заробляти кошти на своє утримання та проведення виплати заборгованості по аліментах.

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з відповідною скаргою.

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явились.

Представник заявника 28.10.2024 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд керується наступним.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови головного державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами з примусового виконання виконавчого листа по справі №501/712/21, виданого Іллічівським міським судом Одеської області 27.08.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , 2006 року народження (а.с.7).

ОСОБА_1 23.05.2024 звернувся до керівника відділу ДВС із скаргою на дії старшого державного виконавця та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.8-10), на що отримав роз`яснення порядку оскарження рішень державного виконавця (а.с.11).

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавець перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.

Як вбачається з постанови від 10.05.2022 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 10.05.2022 за період з 11.03.2021 по 30.04.2022 складає 44636,75 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с.7).

Ураховуючи, що заборгованість за аліментами існує тривалий час і має триваючий характер, на час вжиття державним виконавцем відповідних обмежень не погашена, суд вважає, що у такому випадку державним виконавцем не порушені основні засади виконавчого провадження, встановлені статтею другою Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Суд відхиляє доводи скарги про те, що встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, з 2020 він мав лише один засіб до існування, це використання орендованого ним транспорту для здійснення пасажирських перевезень, за рахунок яких він здійснював сплату аліментів своєї доньки ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 раніше працював водієм, що свідчить про можливість отримання ним доходу без використання права керувати транспортними засобами.

Отже, скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї скарги, жодного належного та допустимого доказу до суду не надав.

З огляду на викладене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Щодо строку звернення до суду із скаргою, суд керується наступним.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій (ч.1). Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч.2).

Як вбачається з доданих до скарги письмових доказів, Постановою Одеського апеляційного суду від 30.04.2024 по справі №501/712/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2023 року скасовано та ухвалити нове судове рішення.

Відмовлено у задоволенні подання Головного державного виконавця Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиної К.Ю. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 .

Згідно мотивуючої частини вказаної постанови, встановлено, що:

«…звертаючись до суду із відповідним поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 . головний державний виконавець Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашина К.Ю. не надала суду жодних доказів на підтвердження вчинення виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника та їх безрезультатності.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про вжиття державним виконавцем передбачених законом заходів щодо встановлення місця проживання боржника з метою ефективного здійснення виконавчих дій по виконанню рішення суду або докази того, що вжиті ДВС заходи були безрезультатні і не здобуто ніякої інформації про місцезнаходження боржника ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про ненадання державним виконавцем жодних доказів на підтвердження обставин щодо повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки, матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження.

Слушними є також посилання скаржника про невжиття виконавцем дій з встановлення його місця знаходження як боржника, зважаючи на таке.

Так, хоча факт направлення державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 виклику державного виконавця на зареєстровану адресу місця проживання боржника і вбачається з матеріалів справи, проте, колегія суддів звертає увагу на те, що, відповідне відправлення повернулось адресату із зазначенням причини невручення, а саме, за закінченням терміну зберігання, що не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за відповідною адресою.

Також з матеріалів справи убачається, що вказаний вище виклик також направлявся виконавцем за адресою: АДРЕСА_1 », однак, окрім посилань у поданні на повідомлення такої адреси, як адреси місця проживання боржника стягувачкою, виконавець не надає жодних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно проживає за цією адресою, отже рекомендоване поштове відправлення, яке повернулось адресанту із причиною невручення адресат відсутній за вказаною адресою колегія суддів також не приймає як належний доказ на підтвердження інформування боржника про виклик державного виконавця.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що хоча 11 серпня 2022 року було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , а у постанові про відкриття виконавчого провадження адресою місця проживання боржника зазначено АДРЕСА_3 , однак, з наданих виконавцем доказів неможливо встановити яким чином зазначена адреса пов`язана із боржником.

При цьому, з виконавчого листа №501/712/21 убачається, що адресою місця проживання боржника зазначено: АДРЕСА_4 , водночас матеріали справи не містять жодних відомостей про вчинення виконавцем будь-яких виконавчих дій з повідомлення боржника за вказаною адресою, на виконання вимог ст.28 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо посилань на доручення про перевірку місця проживання боржника, направлене Овідіопольському ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), колегія суддів зауважує, що хоча виконавцем і надано копію відповідного доручення та супровідного листа про його направлення, однак матеріали справи не містять жодних відомостей щодо проведення Овідіопольським ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відповідної перевірки та складення за її результатами акту.

Тож, фактично, з наданих Головним державним виконавцем Чорноморського відділу державної в Одеському районі Одеської області виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиною К.Ю. доказів убачається, що за зареєстрованою адресою проживання ОСОБА_1 виконавцем не було здійснено жодного виходу, як не було направлено на неї і постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене колегія суддів зауважує про безпідставність констатації виконавцем того що боржник за адресою АДРЕСА_5 не перебуває.

За вказаних обставин, колегія суддів виснує, що доказів належного направлення державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 документів виконавчого провадження, зокрема, викликів державного виконавця, вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій щодо встановлення доходів та їх джерела, як і майна боржника, на яке можна звернути стягнення, а також щодо встановлення місця проживання боржника матеріали справи не містять.

Доказів проведення виконавцем перевірки факту проживання боржника за адресою, зазначеною у виконавчому листі та зареєстрованою адресою проживання до подання не долучено, як і не зазначено про факт проведення таких перевірок у самому поданні.

Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 є передчасним, оскільки в обґрунтування подання про оголошення розшуку боржника суду не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, відсутні відомості про привід боржника, а також докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, крім того відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до відділу державної виконавчої служби, а тому підстави для задоволенні подання відсутні».

Крім того, в матеріалах справи містяться докази, що ОСОБА_1 має вади по здоров`ю та значний час з 22.02.2023 по 06.11.2023 перебував на лікуванні, був госпіталізований, отримав групу інвалідності.

Оскільки причини пропуску строку звернення до суду є поважними, на підставі ч.2 ст.449 ЦПК України клопотання про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260, 447-450 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову державного виконавця про скасування постанови.

У визнанні незаконною та скасування постанови державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.05.2023 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, винесену у виконавчому провадженні №67327182 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко