Провадження № 2-з/761/616/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року cуддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на спільне майно подружжя квартиру АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що 29 липня 1988 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб в Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених у м. Києві, актовий запис №3632. Під час перебування в шлюбі подружжя купили за спільні кошти квартиру АДРЕСА_1 . Покупцем зазначено відповідача. Згідно із звітом про оцінку майна №18UR-230116-009 від 16 січня 2023 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 1 299 990, 00 грн., вартість 1/2 частки квартири складає 649 999, 50 грн. Набуте під час перебування у шлюбі майно є спільною сумісною власністю подружжя. Разом з тим, ОСОБА_2 володіє та розпоряджається квартирою АДРЕСА_1 на власний розсуд, надає квартиру без погодження з позивачем у користування іншим особам. При цьому відповідач не визнає право власності позивача на 1/2 частину квартири. Шлюб між сторонами не розірваний. Домовленість між сторонами про відступлення від рівних прав на володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 не досягнута. У зв`язку з тим, що існує загроза відчуження зазначеної квартири заявник просить суд: накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 до набрання законної сили рішення суду про поділ майна між нами відчужувати (здійснювати купівлю-продаж, дарування, передачу в оренду чи заставу) вказаного в позовній заяві майна - квартири АДРЕСА_1 .

??? За положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ят цієї статті.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги, серед іншого, інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, як свідчать матеріали заяви, заявник звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Згідно з договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Першої Київської нотаріальної контори Бондаренко Г.О., 21.12.1998 зареєстровано в реєстрі за №8-4524 покупцем зазначеної квартири є ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Так зазначив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. у справі №183/5864/17-ц.

Також в зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи, що надані матеріали містять відомості щодо наявності спору стосовно нерухомого, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення щодо визнання права власності та поділу нерухомого майна, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149,151, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя задовольнити .

Накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати (здійснювати продаж, дарування, передачу в заставу) квартиру АДРЕСА_1 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: