Справа № 464/6838/23
пр.№ 2/464/70/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання перерахувати недораховану суму коштів в розмірі 8 745, 45 грн., стягнення пені у розмірі 0,1 % від вищевказаної суми, починаючи з 20.11.2022 до дня повернення відповідної суми на рахунок, а також відшкодування моральної шкоди в розмірі 4 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликався на те, що невідома особа, незаконно використовуючи його абонентський номер, направила запит на доступ до його аккаунту Приват24 та 20.11.2022 здійснила зняття коштів з карткового рахунку в сумі 12 176, 60 грн. 21.11.2022 звернувся у відділення АТ КБ «Приватбанку» з відповідною заявою з вимогою повернути кошти, що були несанкціоновано перераховані на інші рахунки з вини банку через неналежну ідентифікацію клієнта. Окрім цього, 15.04.2023 до ЄРДР внесено відомості за заявою щодо викрадення коштів з банківської картки, однак в ході досудового розслідування встановити особу, що здійснила несанкціоноване зняття коштів, не вдалось. В подальшому відповідачем перераховано 3 430, 85 грн., відтак останнім визнано неправомірні дії осіб, причетних до вказаного злочину. Вважає, що через незаконні дії АТ КБ «Приватбанк», які полягають у неналежному проведенні відповідних заходів з безпеки рахунків клієнта банку, відсутність належного інформування клієнта про несанкціоновані дії, призвели до порушення його прав та заподіяння збитків. Вказав, що інформацію про свій картковий рахунок, в т.ч. PIN-код, CVV-код, нікому не повідомляв. АТ КБ «Приватбанк» надав сторонній особі доступ до його аккаунту Приват24, що призвело до викрадення грошових коштів з карткового рахунку, чим фактично посприяв вчиненню злочину та порушив його права як споживача банківських послуг, завдавши матеріальну та моральну шкоду, яку оцінив у розмірі 4 000 грн. Банк, окрім направлення ОТР-паролю на абонентський фінансовий номер, більше ніяким чином не пересвідчився у належності користувача при здійсненні транзакцій за банківською карткою та надав сторонній особі можливість здійснити несанкціоноване зняття з рахунку клієнта всієї суми коштів, наявної на рахунку. Відсутність обставин, які безспірно доводять, що клієнт своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню PIN-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, свідчить про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунків, у зв`язку з чим такі підлягають поверненню. Вважає дії та бездіяльність працівників АТ КБ «Приватбанк» протиправними та такими, що призвели до порушення його прав як споживача банківських послуг.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені у позові та відповіді на відзив, у якій, серед іншого, покликався на те, що працівники банку не повідомили йому про маніпуляції з картковим рахунком з 04:24 год. до 11:04 год. 20.11.2022, а твердження про те, що суми, які списувались з рахунку, були незначні, відтак не потребували підтвердження смс-паролем, лише свідчить про причетність працівників банку та бездіяльність служби безпеки банку, а отже і відповідальність за це юридичної особи АТ КБ «Приватбанк». Додатково пояснив, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 03.09.2015, йому не роз`яснено та в такій не зазначено про зобов`язання користувача перед міжнародною платіжною системою. Доводи представника відповідача про те, що він міг відмовитися від отримання платіжної картки та відкрити гривневий рахунок без оформлення платіжної картки є безпідставними, адже таку картку видано банком підприємству для виплат заробітної плати. Не заперечив, що відповідач повідомив те, що згідно з платіжною системою заяви про повернення коштів будуть розглядатись 120 днів та платіжною системою повернуто частину коштів. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що позивач за власним волевиявленням отримав платіжну картку міжнародної системи MasterCard для розрахунків, правила користування якою регулюються виключно правилами платіжної системи, в той час як відповідач лише обслуговує такий рахунок. Вказав, що 20.11.2022 за рахунком позивача здійснено оплати (переказ коштів), при яких коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код. В ході перевірки встановлено, що в період часу з 09:50 год. до 11:04 год. 20.11.2022 за карткою поживача здійснено 130 транзакцій сумами від 8,19 грн. до 854,68 грн., які повторювались з періодичністю в 20-30 секунд, в основному через термінал TWITERM з описом транзакцій Google TikTok Live, та одна операція через термінал WPGTID01 Aliexpress.com. Проте, позивач не звернувся до платіжної системи MasterCardщодо незаконності вказаних транзакцій, а заявив вимоги до неналежного відповідача АТ КБ «Приватбанк», який, в свою чергу, лише виконував вказівку платіжної системи про перерахунок коштів. Зазначив, що зафіксовано одне звернення на номер 3700 від клієнта ОСОБА_1 , що мало місце 21.11.2022 о 15:27:17, в ході якого позивач повідомив про зняття коштів з його карткового рахунку та останньому роз`яснено про подання заявок на повернення коштів за транзакціями, сума в яких більша за 155 грн., як це передбачено правилами платіжної системи. Так, АТ КБ «Приватбанк» подано 15 відповідних заявок на повернення коштів, списаних з картки позивача, за результатами розгляду яких останньому повернуто 3 390,85 грн. В ході проведення службової перевірки встановлено, що ОСОБА_1 не вжив достатніх заходів із збереженням інформації щодо картки НОМЕР_1 . При цьому, щоб використати картку для оплат в інтернеті необхідно ввести конфіденційні дані з картки, а саме: повний номер картки, термін дії картки та CVV коду картки. Оскільки суми списання коштів незначні, такі не потребували підтвердження СМС-паролем, що і призвело до списання коштів. Окрім цього, вважає, що відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені відповідно до ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги», оскільки позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що вищевказані платіжні операції є неналежними. При цьому, відповідач діяв в межах договору про надання банківських послуг та вимог Закону України «Про платіжні послуги». Також позивачем не доведено, що внаслідок рішень, дій чи бездіяльності відповідача, йому завдано моральну шкоду та обґрунтування розміру такої в грошовому еквіваленті. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази в справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем (ч. 2 ст. 1210 ЦК України).

Судом встановлено, що 03.09.2015 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якою позивачу відкрито картковий рахунок, останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві (а.с. 108).

Позивач ОСОБА_1 є власником картки міжнародної платіжної системи Mastercard за № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк».

Встановлено, що позивач 21.11.2022 звернувся до відділення АТ КБ «Приватбанк» з заявою щодо несанкціонованого входу на його аккаунт Приват24 та здійснення невідомою особою 20.11.2022 переказів коштів з вищевказаного карткового рахунку в сумі 12 176, 60 грн., у зв`язку з чим просив повернути такі кошти шляхом відновлення їх на рахунку.

Окрім цього, 07.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до органу досудового розслідування із заявою про вчинення злочину, відомості за якою 15.04.2023 внесено до ЄРДР за №0000343 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. (а.с. 23).

Відповідно до п. 2.1.4.1.1. Умов та правил надання банківських послуг, порядок здійснення операцій з використанням платіжної картки регулюється чинним законодавством України, нормами міжнародних платіжних систем Visa International, MasterCard International, Національної платіжної системи Український платіжний простір , UnionPay International Co., Ltd. та цим договором.

Загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, в тому числі перелік та порядок надання платіжних послуг, визначено Законом України «Про платіжні послуги».

Відповідно до п. 59 ч. 1 ст. 1 цього Закону платіжною системою є система для виконання платіжних операцій із формальними та стандартизованими домовленостями і загальними правилами щодо процесингу, клірингу та/або виконання розрахунків між учасниками платіжної системи. Оператор платіжної системи юридична особа, яка встановлює правила платіжної системи, виконує інші функції для забезпечення функціонування платіжної системи та несе відповідальність за діяльність цієї платіжної системи відповідно до її правил та вимог законодавства (п. 49 ч. 1 ст. 1).

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги» порядок використання платіжних інструментів у платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Виконання розрахунків за платіжними операціями в платіжних системах здійснюється відповідно до правил платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 7 ст. 50 Закону України «Про платіжні послуги».

Згідно з положеннями ст. 71 Закону України «Про платіжні послуги» виконання платіжних операцій в Україні може здійснюватися з використанням платіжних систем. В Україні можуть здійснювати діяльність внутрішньодержавні та міжнародні платіжні системи. Міжнародна платіжна система це платіжна система, в якій оператором платіжної системи є резидент або нерезидент та яка здійснює діяльність на території двох і більше держав, однією з яких є Україна, і забезпечує виконання платіжних операцій у межах цієї платіжної системи, у тому числі з однієї держави до іншої. Відносини між суб`єктами платіжних систем регулюються укладеними між ними договорами з урахуванням правил платіжних систем з дотриманням вимог законодавства. Оператор платіжної системи здійснює управління платіжною системою, контролює діяльність суб`єктів платіжної системи (крім користувачів) та несе відповідальність за діяльність платіжної системи відповідно до правил платіжної системи та вимог законодавства.

За умовами ч. 1 ст. 74 цього Закону розрахунки між учасниками платіжної системи за результатами проведених платіжних операцій користувачів виконуються відповідно до правил платіжних систем.

Відповідно до ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, серед іншого, зобов`язаний: не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Положеннями частин 4, 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника.

Відповідно до положень ст. 86 цього Закону надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами, серед іншого, за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином ; за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків; за дії або бездіяльність своїх працівників, залучених комерційних агентів та надавачів платіжних послуг - посередників, у тому числі за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій та/або за заподіяну шкоду.

За умовами п. 2.1.4.10.1 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт має право оскаржити в міжнародних платіжних системах (VISA, MasterCard та ін.) операцію з використанням картки або реквізитів картки. Для цього клієнт звертається в банк як до учасника арбітражного процесу з письмовою заявою ініціювати арбітражний процес і гарантіями відшкодування витрат банку. Банк проводить претензійну роботу щодо оскарження операцій за умови, що розмір спірної операції становить більше, ніж 155 грн. (п. 2.1.4.10.2).

Як видно з виписки за карткою/рахунком і додатковими рахунками договору SAMDNWFC7 від 03.09.2015, за період часу з 09:50 год. до 11:04 год. 20.11.2022, з платіжної картки позивача здійснено 130 операцій з переказу коштів на загальну суму 12 176, 60 грн. (а.с. 15-19).

В ході проведення службової перевірки АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що вищевказані транзакції повторювались з періодичністю в 20-30 секунд, в основному через термінал TWITERM з описом транзакцій: GOOGLE TIKTOK LIVE, 5 NEW STREET SQUARE, P 10 Розваги - Цифрові товари: Google TikTok Live, London; TIKTOK LIVE, NEW STREET SQUARE, LONDON, P 10 Цифрові товари - Комп. техніка: TikTok Live, London; GOOGLE *TIKTOK LIVE, BELGRAVE HOUSE 76 B P 10 Цифрові товари - Цифрові товари: GOOGLE *TikTok Live, g.co/helppay#. Одна операція через термінал WPGTID01, опис операції ALIEXPRESS.COM, 11-13 BOULEVARD DE L P 10 Інтернет-магазин, передавторизація: ALIEXPRESS.COM. Окрім цього, вивчено логи входу в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 , починаючи з 01.05.2022, та встановлено, що входи в такий аккаунт до і після 20.11.2022 здійснено з типових пристроїв та IP-адрес, вхід за 20.11.2022 в аккаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 відсутній. Встановлено що при здійсненні таких переказів коректно введені номер платіжної картки, термін її дії та CVV2 код (а.с. 79-95).

Окрім цього, як видно з матеріалів справи та не заперечується позивачем, 18.11.2022 та 19.11.2022 на електронну пошту останнього надходили від АТ КБ «Приватбанк» повідомлення про те, що банком виявлено нетиповий вхід в акаунт Приват24, проте позивачна такі повідомлення не відреагував, а звернувся до відповідача із відповідним зверненням лише 21.11.2022 після списання коштів з рахунку, що вказує на власну необачну бездіяльність позивача (а.с. 22).

За результатами розгляду звернень позивача, АТ КБ «Приватбанк» подано 15 запитів на повернення коштів (претензійна робота) щодо найбільших сум та повернуто позивачу 3390,85 грн. на картку № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою за карткою/рахунком і додатковими рахунками договору SAMDNWFC7 від 03.09.2015 за період 01.01.2023 22.06.2023 (а.с. 20).

Як видно з листа відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області, 30.09.2023 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 15.04.2023 за №0000343 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке не скасовано у встановленому порядку (а.с. 109).

Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено, що списання грошових коштів з карткового рахунку позивача відбулося саме з вини відповідача, а також того, що такі платіжні операції є неналежними. Операції з переказу коштів здійснені з використанням реквізитів платіжної картки (номер картки, дата закінчення строку дії картки, тризначний код CVV2/CVC2, відомий лише держателю, який зберігається лише на платіжній картці), входи в такий аккаунт до і після 20.11.2022 здійснено з типових пристроїв та IP-адрес.

Доводи позивача про причетність до вказаного правопорушення працівників АТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на припущеннях, а покликання на те, що списання грошових коштів відбулось невстановленими особами поза його волею, не може вказувати на протиправні дії чи бездіяльність відповідача, що могло призвести до безпідставного списання грошових коштів, а тому відповідач не повинен нести відповідальність за ці операції.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для зобов`язання відповідача перерахувати позивачу недораховану суму коштів в розмірі 8 745, 45 грн., а також для нарахування та стягнення пені відповідно до ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги».

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, яка вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України.

З урахуванням наведених норм права та враховуючи недоведеність заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок протиправних дій відповідача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у зв`язку з відсутністю всіх складових цивільно-правової відповідальності, за якої в позивача виникло би право на її відшкодування.

За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) про зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.02.2024.

Головуючий Дулебко Н.І.