ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8351/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котенко Р. В., за участю секретаря судового засідання Троцковець К. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва Сиромятніковою Ніною Василівною була подана позовна заява до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не додержався порядку його вчинення, не перевірив безспірність вимог стягувача, а також виконавчий напис вчинено без дотримання вимог Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, зокрема, щодо вчинення виконавчого напису на оригіналі нотаріально посвідченого договору.

Крім того, позивач не погоджується із сумою заборгованості, яка стягнута оскарженим виконавчим написом, вважає її безпідставно завищеною та такою, яка не є безспірною.

У зв`язку із зазначеним просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованим в реєстрі за № 32750.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2024 вжито заходи забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 04.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованим в реєстрі за № 32750.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.08.2024 представник відповідача АТ «ПУМБ» Бойченко Д. О. до суду подав заяву про визнання позовних вимог (упорядку ст. 206 ЦПК України) та просив суд: задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання оскарженого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню; з огляду на ст. 142 ЦПК України стягнути з АТ «ПУМБ» на користь позивача 50 % від суми сплаченого судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову; справу розглянути без участі представника Банку за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді Володимиру Олександровичу ухвала про відкриття провадження направлялась на відоме зареєстроване робоче місце. До суду повернувся конверт з відміткою АТ «Укрпошта» від 09.09.2024 - «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на ч. 1 ст. 190, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження вважається врученою відповідачу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В. О. 09.09.2024. Останній відзиву на позовну заяву не надав.

Третя особа пояснень до суду не подавала.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович 04.10.2021 року вчинив виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 32750, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 302 від 01.09.2020 у загальному розмірі 38 016,36 грн.

АТ «ПУМБ» 18.10.2021 року подало приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 32750.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. 19.10.2021 року прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 32750 (ВП № 67175720).

19.10.2021 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. прийняла постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди.

19.10.2021 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. прийняла постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

22.10.2021, 06.09.2023 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О. А. прийняла постанови про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання про те, чи не суперечить визнання позову закону та визначаючи наявність підстав для ухвалення рішення, суд враховує наступне.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999№ 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін.

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Отже, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Отже, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З копії виконавчого напису вбачається, що договір між сторонами не посвідчений нотаріально.

Окрім того, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, також не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості.

Також, матеріали справи не містять відомостей про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису з`ясовані всі обставини розміру та періоду за який утворилась заборгованість, не встановлено чи отримував нотаріус від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення тощо.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства.

Враховуючи, що відповідач АТ «ПУМБ» визнав позов, таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Щодо позовної вимоги, заявленої до приватного нотаріуса, суд зазначає таке.

В постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 201/9570/18 зроблено висновок, що «нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій із метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача».

Отже, враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд зазначає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович є неналежним відповідачем у цій справі, у зв`язку із чим позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. Зокрема, у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

Щодо розподілу судових витрат

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Довитрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу здержавного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що позивачем був поданий позов до двох відповідачів, один з яких позов визнав, і судом позов задоволений частково, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви у розмірі 302,80 грн та заяви про забезпечення позову у розмірі 151,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача АТ «ПУМБ» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви, заяви про забезпечення позову на загальну суму 454,20 грн (302,80 + 151,40).

Щодо заходів забезпечення позову

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.08.2024, впорядку ч. 7 ст. 158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованим в реєстрі за № 32750.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 454,20 грн.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 302,80 грн, сплаченого при поданні позову відповідно до платіжної квитанції № 9349-2511-9423-3786 від 24.07.2024 та судовий збір у розмірі 151,40 грн, сплачений при поданні заяви про забезпечення позову відповідно до платіжної квитанції № 9349-2513-0297-2147 від 24.07.2024.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Відповідач: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: 02068, м. Київ, пр. Петра Григоренка, буд. 15, корп. 3.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-А, офіс 37, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Котенко