Справа № 161/8678/24
Провадження № 2/161/2889/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

за участю помічника судді,

який виконує функції секретаря судового засідання Шепелюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на пенсійні виплати як на частку у спільному майні подружжя та стягнення пенсійних виплат в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2024 року позивач звернулася з цим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Протокольною ухвалою суду від 05 вересня 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 , який перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримав пенсію, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вказує, що протягом строку, встановленого у ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ніхто із членів сім`ї не звертався із заявою про виплату недоодержаних сум пенсій, розмір яких становить 214 007,11 грн.

Позивач вважає, що ця пенсія ввійшла у склад спадщини, є спільною сумісною власністю подружжя, тому вона має право на 1/2 її частину, в порядку поділу спільного майна подружжя.

Решта 1/2 частини пенсії, на думку позивача, має бути поділена між всіма спадкоємцями першої черги, серед яких є 3 особи (позивач, як вдова, а також відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як сини спадкодавця).

З наведених вище підстав позивач просить суд:

1) визнати за нею, як дружиною, у спільному майні подружжя право власності на 1/2 частини пенсійних виплат в сумі 107 003,56 грн.;

2) стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в її користь грошову суму пенсійних виплат в розмірі 142 671,41 грн.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи цього відповідача зводяться до того, що протягом строку, встановленого у ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ніхто із членів сім`ї не звертався із заявою про виплату недоодержаних сум пенсій, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними. Поширення на ці відносини спадкового права вважає помилковим. Також просить суд закрити провадження у справі, оскільки цей спір вважає підсудним адміністративним судам.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про закриття провадження у справі, оскільки спір виник стосовно спадкових відносин, а отже підсудний судам, в порядку цивільного судочинства. Питання про отримання пенсії, як членом сім`ї згідно ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в даному випадку судом не розглядається.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 правом на подання відзиву на позов не скористалися.

В судове засідання сторони не прибули, про причини неявки суд не повідомляли.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцями першої черги ОСОБА_4 , який прийняли спадщину, є вдова ОСОБА_1 , а також сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Сторонами не заперечується, що за життя ОСОБА_4 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримав пенсію, призначену згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно листа ГУ ПФ України у Волинській області від 07 грудня 2023 року, який наданий на запит нотаріуса, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_4 становить 214 007,11 грн.

Сторонами не заперечується, що ніхто із членів сім`ї ОСОБА_4 не звертався до ГУ ПФ України у Волинській області із заявами про виплату недоотриманої пенсії в порядку, який передбачений ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

У цій справі встановлено, що ніхто із членів сім`ї ОСОБА_4 протягом 6 місяців після смерті та отримання свідоцтва про смерть чоловіка не звертався до ГУ ПФ України у Волинській області для отримання відповідних сум пенсії.

У такому разі, у силу ч. 3 ст. 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_4 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку ч. 1 ст. 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Вказаний висновок сформований в постановах Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №200/10136/20-а, від 09 червня 2022 року №200/12094/18-а.

Отже, недоотримана ОСОБА_4 за життя сума пенсії увійшла до складу його спадщини, і на ці відносини розповсюджується загальні правила спадкового права.

Зважаючи на те, що відповідач ГУ ПФ України у Волинській області не визнає права позивача на виплату неотриманої за життя ОСОБА_4 пенсії, її спадкове право підлягає захисту шляхом стягнення з цього відповідача на її користь 1/3 цієї пенсії, що становить 71 335,70 грн і суд задовольняє позов в цій частині.

Стосовно доводів позивача про розповсюдження на пенсію відносин спільної сумісної власності подружжя, суд зазначає, що пенсія, призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має особливий характер виплати після смерті пенсіонера, який врегульований у ст.61 цього Закону і передбачає її виплати лише членам сім`ї, якими, зрозуміло, може бути не тільки подружжя. У випадку не звернення членів сім`ї у строки, встановлені законом пенсія включається у склад спадщини у цілому, і законом не передбачено можливість її поділу, як спільної сумісної власності подружжя.

До того ж, частина друга статті 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

В даному випадку за життя ОСОБА_4 спірні суми пенсії не були одержані, у зв`язку з чим положення про право спільної сумісної власності подружжя на ці виплати, які внаслідок неодержання за життя увійшли у склад спадщини, не поширюються.

З наведених вище мотивів суд відмовляє у задоволенні решти позову у зв`язку з помилковістю доводів позивача про поширення на ці відносини права спільної сумісної власності подружжя.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача ГУ ПФ України у Волинській області, через якого і виник даний спір, слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 713,36 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на пенсійні виплати як на частку у спільному майні подружжя та стягнення пенсійних виплат в порядку спадкування,- задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 1/3 частку неотриманої за життя пенсії ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 71 335,70 грн. (сімдесят одна тисяча триста тридцять п`ять гривень сімдесят копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 713,36 грн. (сімсот тринадцять гривень тридцять шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є:

1) Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд.22В, ;

2) ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

3) ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 31 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ