Провадження №2-з/521/174/24
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житлом, визнання незаконним розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 , Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житлом, визнання незаконним розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності через систему «Електронний суд».

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив, що предметом спору у вказаній справі є право позивача на користування квартирою, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та право на її приватизацію. Згідно відомостей з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №387202861 від 17.07.2024 року спірна квартира належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 . Наразі стало відомо, що відповідач намагається відчужити спірну квартиру, що на думку позивача, порушує його майнові права на житло. Представник позивача вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком подальше відчуження спірної квартири третім особам, призвести до порушення прав неповнолітнього позивача та ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача. Крім цього, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав третіх осіб, на користь яких може бути відчужено спірну квартиру.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що право власності на спірне майно, може бутивідчужене на користь третіх осіб.

Вказані обставини дають суду підстава вважати, що невжиття заходів у вигляді накладення арешту та заборони відчуження може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Обрані позивачем заходи забезпечення позову відповідають його предмету, їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та спрямоване лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили судовим рішенням.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову направлено на охорону матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, врахувавши характер спірних правовідносин, доходить висновку про наявність підстав вважати, що між сторонами наявний спір, та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і є підстави для застосування таких заходів.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту міського господарства Одеської міської ради, за участі третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житлом, визнання незаконним розпорядження органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту наквартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 100).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену Законом.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Ю.В. Тополева