Справа № 752/9751/24
Провадження № 2/752/4967/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши у приміщенні суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 , через адвоката Терещенко Л.В. (ордер, свідоцтво а.с.68,69), звернулась в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю (далі - ТзДВ) «Страхова Група «Оберіг», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила суд стягнути з ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» страхове відшкодування у розмірі 20 142,52 коп., стягнути з ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди у розмірі 83 087,51 грн., відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн., 2 500,00 грн. франшизи, стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 серпня 2022 року о 08:45 год. в м. Чернігові на перехресті вул. С. Русової та вул. П`ятницькій з вини водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ВАЗ 21101, держаний номерний знак (далі - д.н.з) НОМЕР_1 , не надав переваги у русі транспортному засобу Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Позивачка вказує, що отримала тілесні ушкодження і була доставлена до медичного закладу. Відповідно до довідки КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» позивачка отримала забій лівого колінного суглобу та розтягнення зв`язок, призначено лікування.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2022 року у даній ДТП винним визнано водія ОСОБА_2 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ТзДВ «Страхова Група «Оберіг».

Позивач вказує, що відповідно до висновку № 199 експерта-товарознавця ОСОБА_3 від 07 вересня 2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , складає 215 587,51 грн. 13 січня 2023 року на рахунок позивачки надійшли кошти згідно страхового акту від 31 жовтня 2022 року у розмірі 106 907,48 грн. Розмір страхової суми за полісом страхування № 208264247 становить 130 000,00 грн. Вказується, що страхові відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми.

На обґрунтування завдання діями відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, вказується, що позивачка є особою похилого віку. Виходячи з психотравмуючого стану, що обумовили негативні зміни фізичної, психоемоційної сфери, погіршення якості життя, переживання за свої здоров`я, не можливість користування своїм транспортним засобом, який є єдиним у родині, завдану моральну шкоду позивач оцінила у розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києві 06 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, роз`яснено відповідачам право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі подати письмовий відзив разом з доказами (а.с.80,81).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києві 04 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.150-152).

Відповідачам копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками судом направлено. Відповідачу ОСОБА_2 направлялось за останнім відомим місцем проживання, поштове відправлення повернулось без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.157-159).

Судом 25 травня 2024 року розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.87).

Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

21 червня 2024 року стороною відповідача ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» подано відзив на позовну заяву з додатками, який направлено учасникам справи (а.с.128 і зворот). Представник ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» у відзиві спросить поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, якому зазначається причини несвоєчасної подачі відзиву: тривалі тривоги, які супроводжувались вибухами, з представником позивача проводились перемовини щодо врегулювання вирішення судового спору.

Суд вважає вказані відповідачем ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» причини поважними, що дає підстави на поновлення строку для подачі відзиву на позову заяву.

У відзиві вказується, що наданий стороною позивача висновок судового експерта від 07 вересня 2022 року не може бути прийнято судом, оскільки не вказано, що судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, вихідні дані використанні суб`єктом оціночної діяльності, не відповідають дійсності та використанні з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, що призвело до штучного збільшення ринкової вартості транспортного засобу.

Відповідач посилається на те, що відповідно до Звіту № 118294 від 29 жовтня 2022 року про оцінку вартості матеріального збитку, ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , до пошкодження складала 223 866,35 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 571 788, 66 грн., при тому, що ринкова вартість транспортного засобу з аварійних пошкоджень вже становила 114 458,87 грн. Отже, витрати на відновлювальний ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП, тому він вважається фізично знищеним. Зазначено, що страхове відшкодування у розмірі 106 907,48 грн. здійснено як різниця між вартістю транспортного засобу до ДТП та вартістю - після ДТП та з вирахуванням франшизи у розмірі 2 500,00 грн. Також, вказано, що умовами полісу ЕР-208264247 передбачено франшизу у розмірі 2 500,00 грн., на таку суму було зменшено суму страхового відшкодування.

Представник відповідача ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» просить відмовити у позові (а.с.95-148).

Суд, на підставі ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального Кодексу (далі - ЦПК) України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2022 року (справа 750/ 5206/22) встановлено, що 21 серпня 2022 року о 08:45 год. в м. Чернігові на перехресті вул. С. Русової та вул. П`ятницькій водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101, д.н.з НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу у русі транспортному засобу Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.п.16.11 Правил дорожнього руху України, останнього судом визнано винним, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. (а.с.8,9).

У відповідності з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21101, д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «Страхова група «Оберіг» за полісом № ЕР-208264247, як зазначено відповідачем ТзДВ «Страхова група «Оберіг» (а.с.96).

Транспортний засіб Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , на праві власності належить позивачці ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.46).

У позові вказується, що 13 січня 2023 року відповідачем ТзДВ «Страхова група «Оберіг» виплачено страхове відшкодування у розмірі 106 907,48 грн., що вбачається із довідки АТ КБ «Приватбанк» від 17 січня 2023 року (а.с. 65) та визнається і у відзиві на позову заяву (а.с.97). Як вбачається з Висновку № 199 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу (КТЗ) від 07 вересня 2022 року, проведеного судовим експертом Громовим А.М. за заявою позивачки ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , становить на дату оцінки 526 920,07 грн., ринкова вартість Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , до ДТП станом на дату оцінку - 271 455,84 грн., ринкова вартість ТЗ після ДТП станом на дату оцінку - 55 868,33 грн. (а.с.22-27).

Даний висновок складено експертом-товарознавцем, який має кваліфікацію судового експерта відповідно до свідоцтва Міністерства юстиції України № 1456 від 23 серпня 2013 року, строк дій продовжено до 25 жовтня 2022 року (а.с.58).

Відповідно до ч.1,ч.5,6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення; у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, то що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Висновок № 199 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 07 вересня 2022 року, складений судовим експертом Громовим А.М., таких застережень не містить.

Згідно Звіту суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , виконаного на замовлення ТОВ «ЕДАК» (сертифікат, свідоцтво, кваліфікаційне свідоцтво, посвідчення про підвищення кваліфікації а.с.119) № 118294 від 29 жовтня 2022 року про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 223 866,35 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу - 0,7000, вартість відновлювального ремонту КТЗ - 571 788,66 грн., вартість матеріального збитку - 223 866,35 грн. (а.с.108-118).

Згідно Звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 , виконаного на замовлення ТОВ «ЕДАК», № 118294/2 від 29 жовтня 2022 року про вартість КТЗ Volkswagen Caddy д.н.з НОМЕР_2 , ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 223 866,35 грн., транспортний засіб є конструктивного знищений, відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічного недоцільним; вартість утилізації КТЗ Volkswagen Caddy, д.н.з НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП - 114 458Ю87 грн. (а.с.129-135).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон № 1961-ІV).

За вимогами ст. 3 цього Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом статті 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 по справі була застрахована у ТзДВ «Страхова група «Оберіг».

Відповідно до ст.28 Закону України № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; згідно ст.29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а згідно ст. 30 - транспортний засіб вважається транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону України № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 643/4161/15-ц, Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Слід зазначати, що відповідачем ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» свої зобов`язання відповідно до Закону України № 1961- ІV виконані - здійснено виплату позивачці страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика.

Наданий до суду висновок автотоварознавчого експертного дослідження від 07 вересня 2022 року за № 199, складений судовим експертом Громовим А.М., не може бути належним та допустимим доказом на тій підставі, що експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 КК України.

Правові висновки щодо застосування ч. 5 ст. 106 ЦПК України в частині того, що у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок викладені Великою Палатою Верховного суду в постанові від 18 грудня 2019 року по справі № 522/1029/18.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що належним та допустимим доказом розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу позивача внаслідок ДТП, є звіт № 118294 від 29 жовтня 2022 року про оцінку вартості матеріального збитку, на підставі якого страховиком було здійснено позивачу страхову виплату.

Крім того, задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди з винуватця ДТП, який є застрахованою особою, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу після ДТП та з урахуванням того, що транспортний засіб залишається у власності та вільному розпорядженні позивача, а також що розмір страхової виплати не перевищує ліміт відповідальності страховика, не можна визнати обґрунтованим.

Суд враховує, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до положення п.12.1, ст.12 Закону України № 1961- ІV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню 2 500,00 грн. матеріального збитку, які становлять розмір франшизи, яка не була включена страховиком до суми страхового відшкодування з передбачених законом підстав.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 100 000,00 гр., суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

У позові позивачка вказує, що внаслідок даної ДТП вона отримала тілесні ушкодження, а також тілесні ушкодженням отримав ОСОБА_5

Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 2» Відділення травматології, ОСОБА_1 зверталась у травматологічний пункт 21 серпня 2022 року, у довідці визначено, що травма побутова, діагноз - розтягнення зв`язки правого ліктьового суглобу, рекомендовано звернутися у поліклініку (а.с.20).

Вище вказаною постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2022 року (справа № 752/5206/22) не встановлено постраждалих осіб у ДТП.

Отже, стороною позивача не доведено, що травми, які були встановлені позивачці у закладі охорони здоров`я, були заподіяні внаслідок ДТП за участю відповідача ОСОБА_2 .

Проте, суд погоджується, що протиправна поведінка відповідача призвела до того, що позивачка, яка є особою похилого віку, під час ДТП отримала нервове потрясіння, оскільки сама подія ДТП є стресової ситуацією, що тягне душевні страждання, негативно впливає на душевний стан, що призводить до зміни звичного способі життя.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Частиною першою ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.77, ст.79 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. та суми матеріального збитку у розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до положення ч.1ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивачки у справі здійснювалося адвокатом Л.В. Терешенко на підставі ордеру, договору про надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року (а.с.66,68).

Стороною позивачки надано докази понесення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. відповідно до квитанції № 1 від 08 квітня 2024 року; договір про надання правничої допомоги; додаток № 1 до договору від 08 квітня 2024 року внесення авансу у розмірі 20 000,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.66-69).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , (10,78 %), предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2 156,00 грн.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір у загальному розмірі 3 067,08 грн (а.с.76-78), враховуючи часткове задоволення, що становить 10,78 % від заявлених позивачем вимог, суд присуджує стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 330,63 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,141,259, 273,279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. - матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмір 2 156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 330 (триста тридцять) гривень 63 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідачі:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг», адреса: вул. Васильківська, буд.14, м. Київ 03040, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Текст судового рішення складено 01 листопада 2024 року.

Суддя А.В.Слободянюк