Справа № 602/767/24
Провадження № 2/602/272/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

"30" жовтня 2024 р. м. Ланівці Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участі секретаря судового засідання Майхрук Н.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» або Товариство або позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування позову вказує на те, що 23.08.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» або Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі Позичальник) укладено Договір кредитної лінії № 00-9262583, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит (тип кредиту Кредитна лінія) в сумі 5 400,00 гривень терміном на 120 днів зі сплатою комісії в сумі 270,00 гривень за надання кредиту та орієнтованої реальної річної процентної ставки 5249,09 %, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити за його надання комісію, а за використання кредиту відсотки на умовах договору в термін до 21 грудня 2023 року.

В подальшому права вимоги за кредитним договором відступлені ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі Договору факторингу № 1-10042024 від 10 квітня 2024 року. Відповідно позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за Договором кредитної лінії № 00-9262583 від 23.08.2023. Однак всупереч умовам Договору № 00-9262583, відповідач не виконав свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги борг не погасив. Внаслідок неналежного виконання умов укладеного договору у позичальника перед товариством станом на 10.07.2024 року виникла заборгованість в розмірі 16 605,00 гривень, з яких: 5 400,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 10 935,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 270,00 гривень - заборгованість за комісіями, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Також разом із заборгованістю по договору позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Ухвалою суду від 07.08.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 05.09.2024 розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2024 року, ухвалою суду від 02.10.2024 розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2024 року.

Представник позивача «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просить розгляд справи проводити у без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання та не подав відзиву на позов.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою «Заочний розгляд справи» ЦПК України.

Ураховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідив та оцінив матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України», ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (код за ) була видана ліцензія на здійснення діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 11.04.2018 зі строком дії до 01.05.2024. Отже на момент укладення договору - 23.08.2023 у Товариства була чинна ліцензія щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Встановлено, що 23 серпня 2023 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 дистанційно уклали Договір № 00-9262583 та Паспорт споживчого кредиту, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, згідно «Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» по продукту Кредитна лінія», а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про видачу кредиту в електронній формі та його підписання шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.6-12).

Згідно довідки про ідентифікацію, ОСОБА_1 акцептував пропозицію ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», підписавши аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, таким чином визнаючи та погоджуючись на запропоновані йому умови отримання та користування кредитними коштами (а.с.19).

До позовної заяви позивачем додано «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» по продукту Кредитна лінія», затверджені наказом директора ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» № 31-10/2022 від 31.10.2022 (а.с. 12-19).

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 1.1 укладеного Договір № 00-9262583 Кредитодавець надає Позичальнику кредит у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором.

Умовами укладеного Договору № 00-9262583 передбачено, що сума Кредитної лінії складає 5 400,00 грн, строк дії кредитної лінії 120 днів, орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору становить 5249,09 %.

Як вбачається із інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 647/04 від 22.04.2024 та реєстру транзакцій ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» на виконання умов Договору 23.08.2023 здійснило успішну транзакцію по переказу грошових коштів у розмірі 5 400,00 гривень зі свого рахунку на рахунок відповідача через платіжний сервіс «Platon» (а.с. 20-23).

Отже, між Товариством та відповідачем на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства.

В подальшому, 10 квітня 2024 року, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», як Клієнт з іншої сторони уклали Договір факторингу № 1-10042024 про відступлення права вимоги, за пунктом 2.1 якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування 1 168 064,68 грн, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (а.с. 26-28).

10 квітня 2024 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підписали Акт приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді до Договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 та Реєстр Боржників до Договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, у якому зазначено: номер Договору - 00-9262583, ПІБ відповідача, його ідентифікаційний код, дата видачі кредиту - 23.08.2023, сума заборгованості за основним зобов`язанням - 5 400,00 грн, сума нарахованих процентів 10 935,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 270,00 грн, загальна сума заборгованості 16 605,00 грн (а.с. 29-31).

Як вбачається із платіжної інструкції № 422780049 від 12 квітня 2024 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплатило визначену у Договорі факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 суму фінансування у розмірі - 1 168 064,68 грн шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (а.с.28).

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З наведених вище правових норм убачається, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні.

Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, виданим 21.02.2019 НКДРСРФП, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код за ) зареєстровано як фінансову установу відповідно до Розпорядження Комісії від 21.02.2019 №242 (а.с. 38).

Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України», ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код за ) була видана ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу від 20.03.2024 з необмеженим строком дії. Отже на момент укладення договору факторингу від 10.04.2024 у позивача була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу.

Отже, суд установив, що на момент укладення договору факторингу його сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину.

Таким чином, право вимоги до відповідача за Договором № 00-9262583 перейшли від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» і він є новим кредитором у кредитному правовідношенні, яке виникло між первісним кредитором та відповідачем на підставі згаданого договору.

Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача, погашення боргу відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за Договором № 00-9262583 у розмірі 16 605,00 гривень, з яких: 5 400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 935,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 270,00 грн - заборгованість за комісіями.

Детальний розрахунок заборгованості за Договором № 00-9262583 від 23.08.2023, який було здійснено 10.04.2024 на дату укладення Договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 є ідентичним, в частині суми заборгованості за кредитним договором, розрахунку заборгованості станом на 10.07.2024, наданому позивачем, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с. 23-25).

У статті 525 ЦК України закріплено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, оскільки відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань за Договором № 00-9262583 від 23.08.2023 (кредитні кошти не повернув, не сплатив нараховані проценти), то з урахуванням зазначеного вище позов ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором підлягає до задоволення повністю.

На підставі частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом, що підтверджується платіжною інструкцією № від 29 липня 2024 року.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другоїстатті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2024 між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (далі АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС») укладено Договір про надання правової допомоги № 15-02/2024.

Згідно із заявкою про надання юридичної допомоги № 56 від 01.07.2024 та Витягом з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.07.2024 АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» із ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» погодили перелік надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 9000 грн.

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» оплатило надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги № 15-02/2024 від 15.05.2024 надавачу цієї допомоги - АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», що підтверджується платіжною інструкцією № 0 від 15.07.2024 (а.с. 41).

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується понесення ним витрат на правову допомогу, пов`язану з цією справою, у сумі 9000 грн.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі № 922/928/18).

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У Постанові Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

Як убачається із заявки про надання юридичної допомоги № 56 від 01.07.2024 та Витягу з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.07.2024, АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надало позивачу правову допомогу, яка полягала у: наданні усної консультації з вивченням документів, тривалістю 2 год., загальною вартістю 3000 грн, а також складанні позовної заяви, на яку витрачено 2 год. часу та загальна вартість якої склала 6000 грн.

Суд, оцінюючи розумність розміру понесених позивачем витрат на юридичну допомогу, враховує складність справи, а також фінансовий стан учасників справи.

Ця справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Таким чином, розподіляючи понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх заявлений розмір, на переконання суду, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

На підставі наведеного вище, статей 207, 638, 1048, 1050, 1055 ЦК України, статей 11 Закону України «Про електронну комерцію», керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір» та статтями 12, 13, 89, 137, 133, 137, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 00-9262583 від 23.08.2023 у розмірі 16 605,00 (шістнадцять тисяч шістсот п`ять) гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 4 000, 00 (дев`ять тисяч) гривень.

5. У стягненні витрат на правничу (правову) допомогу у більшому розмірі відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 м. Київ, 03150, .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: В. А. Наумчук