Справа № 346/4499/24
Провадження № 2/346/1843/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

за участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Ухвалою від 20.08.2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2016 року. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Через деякий час, а саме 12.04.2023 року сторони знову зареєстрували шлюб. На даний час позивач звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.

На утримання вказаних дітей згідно з рішенням зазначеного суду від 30.07.2018 року присуджено з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1250 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак, на даний час присуджених аліментів недостатньо.

Так, позивач, посилаючись на норми ст.192 СК України, зазначає, що на даний час у неї змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати дітей, оскільки останні потребують більших витрат на навчання, забезпечення одягом та всім іншим, що необхідно для забезпечення їх нормального рівня життя. Позивачка дбає про їх фізичний та духовний розвиток, намагається забезпечувати всім необхідним, що потребує істотних матеріальних витрат.

Розмір аліментів, який стягується з відповідача, є меншим від встановленого державою мінімального розміру аліментів. Відповідач матеріально забезпечений, працездатний, здоровий. Вказані обставини дають відповідачу можливість сплачувати аліменти в розмірі 4 000 грн. щомісячно. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до вказаного розміру щомісячно, а також стягнути витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, 02.09.2024 року представник позивачки, адвокат Ломничук Ю.Ю. подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його та позивачки участі, зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. 19.09.2024 року подав відзив на позов, в якому позовні вимоги просить задовольнити частково. З моменту винесення вищевказаного заочного рішення суду від 30.07.2018 року про стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1250 грн. на кожну дитину щомісячно, він у добровільному порядку надавав додаткові кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Син - ОСОБА_3 має серйозне захворювання - ДЦП. Зважаючи на такі обставини, розуміючи той факт, що у зв?язку із серйозним захворюванням сина, останній потребує дороговартісних ліків, відповідач окрім визначених судом аліментів, надавав додаткові кошти на утримання дітей, про що свідчать додані квитанції. Надає копії банківських квитанцій про перерахування на банківську картку позивачки - ОСОБА_1 аліменти у розмірі, зокрема - 5 045,23 грн., 15 050 грн., 1507,54 грн., 20 050 грн., 3 015,08 грн., 25 075,38 грн.

Оскільки відповідач добровільно сплачував визначені судом аліменти на утримання дітей, а також окрім визначених судом аліментів надавав додаткові кошти на утримання дітей, то позивачка не зверталася до виконавчої служби про виконання судового рішення про стягнення аліментів у примусовому порядку.

До недавнього часу відповідач був військовослужбовцем та проходив військову службу у ЗСУ. За час проходження ним військової служби у ЗСУ, останній отримав поранення. На даний час він звільнений з військової служби. Проте, після отриманого поранення (травми) при проходженні відповідачем військової служби, його стан здоров?я значно погіршився. Так, на даний час він змушений систематично підтримувати своє здоров?я в належному стані, приймати різноманітні ліки та вітаміни, які на даний час також чимало коштують. Окрім того, на даний час він офіційно не працевлаштований, оскільки не має змоги працевлаштуватися, враховуючи стан здоров?я. З цього приводу, на даний час відповідач має нестабільні доходи у зв?язку із виконанням окремих приватних робіт. Про даний факт свідчить довідка ОК-7. Зазначає, що позивачкам працює лікарем у Коломийській поліклініці, має стабільні постійні доходи. Враховуючи наведені обставини, на даний час відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Враховуючи що сторонни в судове засідання не з`явились, фіксування технічними засобами не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке:

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 07.09.2023 року, сторони зареєстрували шлюб 12.04.2023 року, актовий запис № 187.

Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30.07.2018 року з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаних дітей в твердій грошовій сумі, по 1 250 грн. щомісячно. Вказане рішення набрало законної сили 30.08.2018 року

Відповідно до форми 100, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2222, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.02.2023 року, виписки № 2345 з медичної карти стаціонарного хворого, відповідач проходив службу в ЗСУ і отримав поранення.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

На підставі наведеного, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, забезпечення найбільш необхідними речами, враховуючи стан здоров`я дітей та платника аліментів, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що розмір стягуваних аліментів є явно недостатній для забезпечення найбільш необхідних потреб дітей сторін, у зв`язку з чим цей розмір слід збільшити до 3 000 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості.

Аліменти саме у такому розмірі будуть достатніми для забезпечення мінімальних потреб дітей, враховуючи, що відповідно до ст. 180 СК України позивачка також зобов`язана приймати участь в їх утриманні.

Крім того, відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Витрати на лікування є додатковими витратами на дитину і їх розмір має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова ВС від 13.09.2017 року в справі № 6-1489цс17).

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст.13 ЦПК України, яка передбачає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена.

Позивачкою заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.

На підтвердження факту надання правничої допомоги надано договір від 08.08.2024 року, квитанцію про оплату послуг адвоката та акт виконаних робіт №63 від 19.08.2024 р., відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги: вивчення та аналіз наданих клієнтом документів 500 грн., виготовлення позовної заяви 3000 грн., представництво інтересів в суді першої інстанції 1500 грн., всього на суму 5000 грн.

При цьому суд зазначає, що адвокат не брав участі в судових засіданнях у даній справі. Вказані адвокатом в акті наданих послуг такі види послуг як вивчення наданих документів охоплюються послугою з підготовки позовної заяви, у зв`язку з чим сторонами помилково визначено такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги з підготовки позовної заяви. Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022.

У Постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №160/19098/21 (адміністративне провадження № К/990/30188/22) Верховним Судом зазначено наступне: «…згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».

Враховуючи вищевикладене та факт задоволення позовних вимог, співмірним розміром витрат на надання правничої допомоги, з урахуванням складності даної справи, реального часу надання правничої допомоги та обсягу необхідної до виконання роботи, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2 500,00 грн.

На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та керуючись ст. 141, ст. ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Збільшити розмір присуджених аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3 000 (три тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Вказана сума підлягає індексації відповідно до закону.

В решті вимог позову - відмовити.

Виконавчий лист по справі № 346/2199/18, виданий Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області на виконання рішення цього суду від 30.07.2018 року, відкликати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в сумі 1211 гривні 20 копійок на користь держави, на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнення аліментів розпочати з дня набрання чинності рішенням суду і проводити до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана особами, які беруть участь у справі, до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Сольський В. В.