ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2928/23 Номер провадження 22-ц/814/859/24Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Прядкіної О.В.,

секретаря Чемерис А.К.,

за участі адвоката Мирко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за розпискою,-

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. Вказував, що 17 серпня 2017 року ОСОБА_1 була написана розписка про отримання грошових коштів від ОСОБА_2 у розмірі 28 000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 17 серпня 2019 року. Однак, у зазначений строк відповідачем грошові кошти не повернуто, чим порушив свої зобов`язання. Неодноразові звернення щодо повернення коштів відповідач ігнорує.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг розпискою від 17 серпня 2017 року у розмірі 28 000 доларів США, 3% річних у розмірі 2117,25 доларів США, а всього 30 117,25 доларів США. Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за борговою розпискою від 17 серпня 2017 року у розмірі 28 000 доларів США, 3% річних у розмірі 2117,25 доларів США, а всього 30 117,25 доларів США.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржив відповідач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове, яким у задоволенні позову відмовити. Вказує, наявна у справі розписка не є договором позики, оскільки в ній відсутні дані про отримання коштів саме у борг.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17 серпня 2017 року отримав від ОСОБА_2 28 000 доларів США, які зобов`язався повернути до 17 серпня 2019 року. Отримання грошових коштів підтверджено оригіналом письмової розписки, складеної відповідачем

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що орони в належній формі уклали договір, за яким відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти, яке у визначений строк не виконав вз та не повернув грошові кошти, у зв`язку з чим з нього на користь позивача підягають стягненню сума боргу, а також 3 % річних, передбачені статтею 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Так, встановлено, що наявна у справі розписка свідчить про отримання відповідачем грошових коштів від позивача, а також застереження про обов`язок повернути зазначені кошти у визначений строк.

Процесуальний закон не вимагає зазначення у борговій розписці цільового призначення позичених коштів, а також уточнення, яким чином позичальник буде ними розпоряджатись, а тому доводи апеляційної скарги, що кошти були отримані відповідачем для передачі іншій особі, а також вказівка, що у документі відсутні дані, що гроші отримані відповідачем саме у борг не мають правового значення для вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що між сторонами виникли договірні відносини, згідно яких позивач ОСОБА_2 передав у власність відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти, які позичальник зобов`язувався повернути позикодавцеві у визначений строк. Договір позики посвідчений належним документом, який підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідач допустив прострочення виконання зобов`язань, у зв`язку з чим інтереси позивача підлягають захисту у судовому порядку.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Прядкіна