Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/2295/23
Провадження № 2/644/737/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Бугери О.В.,

за участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

представника позивача адвоката Майбороди С.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ПрАТ СК «ВУСО» Пронякіна Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ СК «ВУСО», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Позивачем подано до суду відповідну позовну заяву про стягнення з ПрАТ СК «ВУСО», ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову посилався на те, що 01.07.2021 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя кільцевої дороги та вулиці Зубарєва у м. Харкові, порушив вимоги п.16.11. ПДР України, не надавав превагу у русі автомобілю ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, що рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним. Він звернувся до страхової компанії щодо відшкодування шкоди, але йому було відмовлено у відшкодуванні. Відповідно до висновку експерта №30501 від 14.02.2022 року вартість матеріального збитку становить 29240,85 гривень. Просив стягнути матеріальну шкоду з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» на його користь 27240,85 гривень, та з ОСОБА_1 - 2000 гривень. Окрім того, внаслідок пригоди йому було завдано моральної шкоди, було пошкодженого його транспортний засіб, моральна шкода полягає у його моральних переживанням, це додало йому додаткових проблем, порушило усталений спосіб життя, він використовував автомобіль для поїздок на роботу з м. Зміїв до м. Харків, та для вирішення сімейних проблем. У вересня 2021 року він був вимушений звільнитись з роботи, оскільки не міг добиратись на роботу без власного транспортного засобу. Окрім того, він є батьком двох дітей та через ці незручності та відсутності заробітку це негативно відображалось на його стосунки в сім`ї та з оточуючими, він втрати спокій та сон, ОСОБА_1 жодним чином не здійснював спроб відшкодувати шкоди, тому він був змушений звернутись до суду. Розмір моральної шкоди визначав в 30000 гривень. Також, просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, витрат на правову допомогу, витрат на проведення двох експертиз у справі в загальній сумі 20250,10 гривень.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, просив в задоволення позовних вимог відмовити, оскільки позивач у справі не є власником транспортного засобу, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст. 386, ч.1 ст. 1166 ЦК України, не має права на відшкодування завданої матеріальної шкоди. Також, оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована, то відповідальність в межах страхової суми повинна бути покладена на страхову компанію. За укладеним страховим полісом страхова сума щодо відшкодування шкоди заподіяної майну становить 130000 гривень, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 260000 гривень, розмір франшизи 2000 гривень. Посилався на правові позиції Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року. Окрім того, зазначав, що позивачем не доведено, що внаслідок пригоди він втратив роботу, зазнав зміни у самопочутті, подія вплинула на нього та його родину, звертав увагу на те, що протягом 2 місяців після пригоди позивач продовжував працювати та доводи про завдання йому моральної шкоди ґрунтуються на припущеннях. Також, зазначав, що досудове врегулювання спору не проводилось, позивач із заявою про страхове відшкодування звертався до укладання договору із адвокатом, окрім того, позивач звертався до експерта до подачі позову самостійно та про проведення експертного дослідження не були повідомлені ані він, ані страхова компанія, не погоджувався із кількістю часів, що були витрачені на складання позовної заяви, та представництво на майбутнє також не може бути віднесено на рахунок судових витрат. Просив в задоволенні позову відмовити та стягнута на його користь витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень.

Представником відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» подано відзив на позовну заяву, вважали, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Між страховою компанією та ОСОБА_3 складений договір страхування, страхова сума встановлена щодо відшкодування шкоди заподіяної майну 130000 гривень, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 260000 гривень, розмір франшизи 2000 гривень. В період дії договору страхування сталась пригода та автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 02.07.2021 року позивач звернувся із заявою до страхової компанії про страхове відшкодування, але 30.09.2021 року позивача було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування внаслідок відсутності всіх необхідних документів, передбачених вимогами ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та було роз`яснено, що після подання всіх необхідних документів було відновлено розгляд заяви про страхове відшкодування. Посилались на те, що відповідно до вимог п.1.3. ст. 1 зазначеного Закону, позивач не є потерпілою особою у розумінні Закону, є іншою особою, яка має право на отримання страхового відшкодування та повинна надати документ, що посвідчує його право на отримання страхового відшкодування, відповідно до вимог п.35.1. ст. 35. Також, при визначенні ціни позову позивачем не було враховано положення п.30.1., 30.2., ст. 30 відповідного Закону, що у разі фізичного знищення транспортного засобу страховик відшкодовує різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем не було надано доказів про визначення вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, тобто позивачем не доведено розмір заявленої суми до відшкодування в порядку передбаченого спеціальним законом. У страховика відсутній обов`язок відшкодування повної ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу. Просили в позові відмовити. Також, вважали, що відсутні правові підстави для стягнення витрат за проведення до подачу позову до суду експертизи, за яку позивачем сплачено 3102,90 грн, оскільки для відшкодування витрат пов`язаних із призначенням та проведення експертизи, відповідні дії повинні бути вчинені в рамках судового процесу, оскільки статус учасника справи сторона набуває в межах виключно судової справи після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі, посилались на правову позицію ВС у постанові №524/710/21 від 20.07.2022 року, окрім того, в квитанції про оплату вартості експертних послуг зазначено, що їх розмір склав 3088,98 гривень, а комісія за переказ коштів склала 13,90 грн, обов`язку страховика відшкодовувати витрати на переказ коштів законом не передбачено. Просили в задоволенні позовної заяви відмовити.

В судовому засіданні представник позивача доводи позову підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ СК «ВУСО» підтримав доводи поданого відзиву, також просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, додатково, представником відповідача було подано до суду клопотання про долучення доказів та зазначено, що після повідомлення ОСОБА_2 страхової компанії про настання пригоди, представником страхової компанії 13.07.20221 року було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду колісного транспортного засобу, тобто протягом 8 робочих днів, як то передбачено вимогами п.34.1 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто страховою компанією свій обов`язок виконано в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи відзиву.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач у справі ОСОБА_2 , зареєстрований у м. Зміїв, має двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорту, в період часу з 25.05.2020 року по 27.09.2021 року працював на посаді Інженера з організації експлуатації та ремонту, відповідно до довідки ООО «Енергоінжиніринг-Сервіс».

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_6 .

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року у справі №644/6460/21, провадження № 3/644/1519/21, відповідач у справі ОСОБА_1 , водій автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був визнаний винним за ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень. Дана постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 05.10.2021 року. Із змісту постанови вбачається, що до дорожньо-транспортної пригоди призвело порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України, ДТП сталась 01.07.2021 року о 08.30 години в м. Харків на нерегульованому перехресті кільцевої дороги та вулиці Зубарєва, у м. Харкові за участю транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням відповідача водія ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 ..

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_7 застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до полісу №202877620, строк дії договору з 00:00 22.02.2021 року по 21.02.2022 року включно, страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на 1 потерпілого становить 260000 гривень, за шкоду заподіяну майну 130000 гривень. Розмір франшизи становить 2000 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

02.07.2021 року позивачем було подано до ПрАТ «СК «ВУСО» заяву про відшкодування збитку, заподіяного внаслідок ДТП за участю забезпеченого полісом СК «ВУСО» транспортного засобу, до заяви було додано копію посвідчення водія, копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, копію паспорту, копію РНОКПП.

На підставі поданої заяви 13.07.2021 року було проведено огляд колісного транспортного засобу представником страхової компанію у присутності ОСОБА_2

30.08.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування по вказаній події, оскільки заявником не було надано довіреність від власника автомобіля ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_2 з правом отримання страхового відшкодування у випадку спричинення шкоди, або документи власника ОСОБА_6 із заявою для отримання сплати страхового відшкодування. Додатково повідомлено про у разі подання необхідних документів буде відновлено розгляд заяви про виплату страхового відшкодування від 02.07.2021 року.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 200/21325/15-ц. Оскільки позивач управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, він має право на відшкодування завданої шкоди, та не погоджується із доводами відповідачів щодо відсутності права на отримання страхового відшкодування саме позивачем.

Відповідно до висновку експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» №30501 від 14.02.2022 року за заявою ОСОБА_8 було проведено авто товарознавче дослідження. Із змісту висновку вбачається, що із заявою ОСОБА_2 звернувся 12.11.2021 року, просив визначити вартість матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, вартість відновлювального ремонту. Експертом зроблено висновок, що вартість матеріального збитку складає 29240,85 гривень, вартість відновлювального ремонту складає 36232,49 грн. За проведення експертизи позивачем сплачено 3102,90 грн відповідно до квитанції.

В ході розгляду цивільної справи за клопотанням представника позивача було призначено та проведено Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» судову транспортно-товарознавчу експертизу, відповідно до висновку №25458 від 28.03.2024 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_2 станом на дату ДТП, що мало місце 01.07.2021 року становить 29240,85 грн. Ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_2 після ДТП, що мало місце 01.07.2021 року становить 1205,36 гривень.

Тобто, різниця між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП та після складає 28035,49 гривень.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що вимоги позову в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, з відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» підлягає стягнення сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в сумі 2000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 ..

В частині відшкодування позивачу моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд враховує, що в момент ДТП, позивач перебував за кермом, пригода сталась внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху. Було пошкоджено транспортний засіб, який використовувався позивачем, внаслідок чого було внесені корективи в його життя. Але при цьому, суд вважає, що доказів того, що саме дана пригода стала підставою для звільнення з роботи, не надано. Цивільно-правова відповідальність була застрахована, позивач звернувся до страхової компанії з приводу відшкодування та страховою компанією було оглянуто транспортний засіб, але відмовлено в проведенні виплати оскільки були відсутні документи щодо права на відшкодування. Суд вважає, що розумним та справедливим буде визначення до відшкодування розміру завданої саме моральної шкоди в сумі 2000 гривень, що дорівнює розміру невідшкодованої франшизи, оскільки протягом часу з моменту пригоди та до розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_1 відповідна сума не була відшкодована. Тобто, вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню франшиза в розмірі 2000 гривень та моральна шкода в сумі 2000 гривень. Тобто, вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню сума судових витрат за проведену в рамках справи судову експертизу №25458 від 28.03.2024 року в сумі 3584,70 гривень, в рівних частках. Але не підлягає стягненню сума витрат за проведену експертизу №30501 від 14.02.2022 року за заявою ОСОБА_2 , оскільки для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням експертизи та проведення експертизи, як певної процесуальної дії, має відбуватись в межах виключно судового процесу, про що викладено правову позицію у постанові ВС від 20.07.2022 року №524/710/21, на яку посилався представник відповідача ПрАТ «СК «ВУСО», окрім того, огляд трансопртного засобу за заявою позивача був проведений страховою компанією.

В тому числі, відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем надано суду договір про надання правової допомоги, від 07.10.2021 року, яким визначено розмір гонорару, ордер, копію свідоцтва, розрахунок вартості правової допомоги по відшкодуванню шкоди, заподіяної внаслідок ДТП від 01.07.2024 року, відповідно до якого розмір витрат на оплату правої допомоги визначається за домовленістю між сторонами та становить досудове врегулювання спору, підготовка та замовлення проведення товарознавчої експертизи, підготовка цивільного позову, представництво інтересів в суде, а за необхідності в Харківському апеляційному суді за вказаним позовом та становить 15000 гривень. В даному ж розрахунку міститься посилання на те, що виконавець адвокат Майборода С.С. отримав гроші в сумі 15000 гривень.

Суд враховує, що правова допомога є предметом доказування та сторона, що заявляє про відповідні витрати повинна довести їх розмір, детальний опис виконаних робіт та проведений розрахунок. При цьому, наданий суду розрахунок не містить вартості окремо отриманих послуг, не входить до витрат в рамках розгляду справи витрати з досудового врегулювання, підготовки замовлення та проведення експертизи та ймовірності апеляційного оскарження. З урахуванням доводів сторони відповідача ПрАТ «СК «ВУСО» щодо зменшення розміру витрат, обсягу правової допомоги, кількості судових засідань, ціни позову, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу та стягнути з відповідачів в рівних частках відповідні витрати в сумі 5000 гривень.

Окрім того, при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру, розмір судового збору визначається відповідно до загальної суми заявленої до стягнення. Так, позивачем було заявлено до стягнення суму завданої матеріальної шкоди в сумі 29240,85 гривень та моральної шкоди в сумі 30000 гривень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, а саме на суму матеріальної шкоди 28035,59 грн та суми моральної шкоди в розмірі 2000 гривень ( заявлено 59240,85 грн, задоволено 30035,49 грн, сплачений судовий збір при подачі позову 2147,20 грн). З урахуванням наведеного суд вважає що з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме 1088,64 грн (30035,49х2147,20/59240,85 грн).

Керуючись ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 81, 82, 141, 259, 263, 264-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 26035 (двадцять шість тисяч тридцять п`ять) гривень 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 2000 гривень, моральну шкоду в сумі 2000 гривень, а всього 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1088,64 гривні, витрати на проведення експертизи в сумі 3584,70 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень, а всього 9673,34 гривень по 4836 (чотири тисячі вісімсот тридцять шість) гривень 67 копійок в рівних частках з кожного.

Повний текст виготовлений 30.09.2024 року.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Майборода Сергій Сергійович, адреса робочого місця адвоката вулиця Козацька, будинок 8, смт. Нова Водолага, Харківська область, 63202, за угодою, ордером.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», , вулиця Казимира Малевича, будинок 31,м. Київ, 03150, представник відповідача Пронякін Єгор Вадимович, за довіреністю.

Головуючий: суддя О.В. Бугера