Справа № 489/5368/23
Провадження № 2/489/204/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченка Г.С., при секретарі Ревицької Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

встановив

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15.09.2023 р. до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, при цьому вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому джерел доходу, крім соціальних виплат не має. Так як, маленьким дітям повинен бути забезпечений належний рівень догляду, необхідний для фізичного, розумового,духовного і соціального розвитку, позивачка зверталась до відповідача з проханням стабільно надавати достатню фінансову допомогу. Проте, відповідач не виконує її прохання та не гарантує стабільного матеріального забезпечення її та дітей. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням сплачувати хоча б якусь стабільну суму грошових коштів на її утримання, як матері їх дітей та зокрема молодшого сина, адже вона не може достатньо себе забезпечувати матеріально. Проте, відповідач досить різко реагує на такі прохання та категорично відмовляється їх виконувати. Позивачка вказує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої на утриманні знаходяться неповнолітні діти, та враховуючи той факт, що відповідач знаходиться у працездатному віці, служить у Збройних Силах України та не має інших стягнень по виконавчих документах. Також позивачка просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати за надання їй правової допомоги відповідно до договору про надання юридичних послуг №65 від 13.09.2023, у сумі 7000 грн.

Від представника відповідача, адвоката Котенко Тетяни Василівни, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково визнає позовні вимоги,зазначає, що з часу розладу відносин (з червня 2023 року) відповідач щомісячно з 05.05.2023 року по 14.09.2023 року перераховував на карту дружини кошти,що у умі становить 142 000,00 грн., які вважає в наш час достатніми для фізичного, духовного, морального та соціального розвитку дітей, та всього необхідного для проживання дружини. Відповідач зазначає, що між ними з позивачкою в телефонному режимі було домовлено про щомісячне перерахування коштів на утримання дітей та дружини, у розмірі 15 000,00 грн., що він старався виконувати, що підтверджується квитанціями про переведення коштів на карту дружини, копії яких додаються. Виходячи з цього, відповідач не відмовляється від утримання своєї дружини, однак вважає необхідною та достатньою для її забезпечення потреб суму аліментів у розмірі 6 700,00 грн. щомісячно, до виповнення трьох років дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн., вважає зазначену суму необґрунтованою та завищеною, оскільки позивачкою не надано доказів надання їй правничої допомоги адвокатом, у зв`язку з чим, вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню. В уточненнях до відзиву на позовну заяву, поданих представником відповідача, адвокатом Котенко Т.В., відповідач просить визначити розмір стягнення аліментів на утримання дружини 1/15 частки від усіх видів доходів щомісячно, у задоволенні вимоги, про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу відмовити.

Позивачкою надано відповідь на відзив відповідача, у якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки відповідачем дійсно здійснювалися перерахування позивачці коштів, проте пізніше, він їх забрав, стосовно домовленості про щомісячний платіж на рахунок позивачки у розмірі 15 000,00 на утримання її та їх неповнолітніх дітей, відповідач обіцянок не виконував, що підтверджується квитанціями про переказ коштів у розмірі 2 000,00 грн., квитанції надає до матеріалів справи. Також, позивачка вказує про те, що будучи подружжям вони з відповідачем уклали договір з обслуговуючим житловим кооперативом «Радуга-3»,про купівлю під виплату житла, за яким, станом на 20.09.2023 року утворилась заборгованість, проте відповідач відмовляється від виконання умов договору, тому незабаром, позивачка разом з дітьми, буде виселена з даного житла.

Ухвалою суду від 20.09.2023 р., позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, до суду надіслала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_5 у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів 1/15 частки від усіх видів доходів, щомісячно, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу відмовити.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Шлюб між сторонами зареєстрований 17 квітня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 158 від 17 квітня 2015 року.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 . та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 .

Позивачка - ОСОБА_6 перебуває у декретній відпусті по догляду за дитиною, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.06.2023 згідно наказу №1206-в від 31.05.2023, що підтверджується довідкою №13-12/2023/18/143, виданою ТОВ «НоваПей» від 13.12.2023 р. Також, позивачка вказує на свою скрутне матеріальне становище, що підтверджує довідкою ОК-5 виданою Пенсійним Фондом України, за звітний період з 2014 по 2023 роки.

Відповідач- ОСОБА_2 , починаючи з вересня 2023 року проходить службу в лавах Збройних сил України.

16.02.2024 до суду надйшла двідка про доходи відповідача з період з 01.09.2023 по 31.12.2023 року наданої ВЧ 3029 МО України, відповідно до якої загальна сума доходів за вказаний період становить 304 810,03 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 77 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Згідност.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи всі зібрані у справі докази, враховуючи, що з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 15.09.2023 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а після цього на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 15 вересня 2023 р., до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в цій частині.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Позивачкою вказано, що вона уклала договір про надання правничою допомогою з ФОП ОСОБА_7 , який здійснює діяльність у сфері прав, відповідно до КВЕДу 69.10, що передбачено абзацом 2 підпункту 2.2.1 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини висновку Конституційного суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України, про надання висновку, щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31.10.2019 року.

Однак, відповідно до частин першої, пункту 1 ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду:

- договір про надання юридичних послуг №65 від 13.09.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_7

- квитанції про оплату юридичних послуг №0.0..1 від 13.09.2023 та №0.0..1 на суму 7 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження понесення нею витрат на професійну правничу допомогу у визначеному нею розмірі (детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), тощо), підстави для стягнення з відповідача на її користь вказаних грошових коштів відсутні.

На підставі ст. ст. 89, 141, 259, 264,265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника щомісячно, починаючи з 15.09.2023 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

.

Суддя Г. С. Костюченко

Повний текст судового рішення складено «20» лютого 2024 року.