Провадження 2-о/127/701/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

23.09.2024 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 , 1955 р.н., про видачу обмежувального припису, яку мотивовано тим, що заявник є батьком ОСОБА_2 , 1984 р.н. Вони проживають частині будинку, що належить заявнику (18/25 часток) на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка будинку (7/25) належить на праві власності дружині заявника ОСОБА_3 .

Проживаючи за однією адресою із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 неодноразово систематично вчиняв відносно батька домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру.

ОСОБА_2 регулярно провокує конфлікти, створює штучні підстави для скандалів, що супроводжується словесними образами, використанням нецензурної лексики, погрозами та постійним приниженням заявника. ОСОБА_2 також вдається до економічного тиску, намагаючись створювати перешкоди в користуванні майном, що належить заявникові на праві власності.

Так, 17.03.2024 року ОСОБА_2 спровокував конфлікт, в результаті чого заявник звернувся до правоохоронних органів. Спір виник в зв`язку з користуванням будинком, але конфлікт був вирішений до приїзду працівників поліції. Поліцейським визначено рівень небезпеки вчиненого як низький.

06.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до поліції у зв`язку із конфліктом (вчиненням домашнього насильства психологічного характеру), що вчинив ОСОБА_2 за місцем проживання: кричав на батька, висловлювався нецензурною лайкою, виганяв з будинку, про що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Рівень небезпеки вчиненого ОСОБА_2 визначено як низький.

13.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до поліції у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою та хапав за руки та шию, намагався повалити на землю, виривав з рук телефон, погрожував, був агресивним та неадекватним.

13.08.2024 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Рівень небезпеки визначено як середній та складено терміновий заборонний припис.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2024 № 127/27214/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП і накладене стягнення.

З метою захисту свого життя та здоров`я від подальшого насильства з боку ОСОБА_2 заявник просив суд видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 строком на шість місяців:

- перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , а саме в частині будинку з господарськими спорудами, що належить ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в житловому будинку літ. «А»: коридор 1-2, санвузол 1-3, кухня 1-4, кімнати 1-5, 1-11, 1-12, коридор 1-10, сіни літ. «2а», коридори 1-1, 1-9, веранда літ. «а2», веранда І, балкон , погріб літ. «п/А», погріб літ. «п/а», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Е», зливна яма літ. «з/я»;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

- вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , будь-яким способом спілкуватись з ним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2 і в подальшому буде вчиняти домашнє насильство, тому просив видати обмежувальний припис на 6 місяців та заборонити йому перебувати в кімнаті 1-5 будинку. Погодився, щоб решта приміщень перебували в користуванні ОСОБА_2 . Також повідомив, що з метою вирішення конфлікту він та дружина ОСОБА_3 мають намір продати даний будинок.

Представник заявника ОСОБА_4 підтримала заяву відповідно до обставин що викладені заявником в засіданні і просила видати обмежувальний припис на 6 місяців щодо заборони ОСОБА_2 користуватись кімнатою 1-5.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечив щодо видачі обмежувального припису та обмеження в користуванні кімнатою 1-5. Зазначив, що між ним і батьком виникають конфлікти з приводу користування житлом, разом з тим, він в будинку зареєстрований і іншого житла не має.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17.04.2008 року частина будинку, що належить ОСОБА_1 (18/25 часток) складається: в житловому будинку літ. «А»: коридор 1-2, санвузол 1-3, кухня 1-4, кімнати 1-5, 1-11, 1-12, коридор 1-10; в сінях літ. «а» коридор 1-1, коридор 1-9; у веранді «а2»: веранда І, балкон. Загальна площа 119 кв.м., житлова 56,7 кв.м. Погріб літ. «п/А», погріб літ. «п/а», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Е», зливна яма літ. «з/я».

Відповідно до свідоцтва про право власності № 2664 від 17.04.2008 року ОСОБА_3 належить 7/25 часток будинку, що складається з: в житловій прибудові «А1» кімнати 1-6, 1-7, в сінях літ. «а1» кухня 1-8. Загальна площа 33,5 кв.м., житлова 24,3 кв.м. Погріб літ. «п/А1», літня кухня літ. «І», балкон, навіс літ. «І1», вбиральня з вигрібною ямою літ. «З».

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками земельної ділянки АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , 1984 р.н., з 31.10.2001 року зареєстрований і постійно проживає в будинку, що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Згідно повідомлення Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області від 17.09.2024 року, близько 13.24 год. 17.03.2024 року співробітниками сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадами Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було здійснено виїзд на повідомлення про вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено заявника ОСОБА_1 , який звернувся із заявою про припинення розгляду звернення, оскільки спір виник із сином ОСОБА_2 щодо поділу спільного будинку і конфлікт було вирішено мирним шляхом до приїзду працівників поліції.

06.06.2024 року о 13.52 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 06.06.2024 року о 13.52 год. за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_1 повідомив, що син вчиняє домашнє насильство.

В ході опрацювання повідомлення співробітниками ПП у Вінницькій області відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

13.08.2024 року об 11.14 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_1 повідомив, що син вчиняє домашнє насильство.

В ході опрацювання повідомлення співробітниками сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадами Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та винесено тимчасовий заборонний припис терміном на 5 діб.

Із письмових пояснень, заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вбачається, що між ними виник конфлікт з приводу користування та проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 року № 127/19786/24 ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП із оголошенням усного зауваження, провадження у справі (подія від 06.06.2024 року) закрито.

13.08.2024 року відносно ОСОБА_2 складено протокол за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП. Рівень небезпеки вчиненого ОСОБА_2 13.08.2024 року правопорушення оцінено як середній.

Згідно припису від 13.08.2024 року серії АА № 458121, ОСОБА_2 на 5 діб, з 12.00 год. 13.08.2024 року до 12.00 год. 18.08.2024 року призначено: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.09.2024 року № 127/27214/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП (подія від 13.08.2024 року) та накладено стягнення у виді штрафу 170 грн, стягнуто судовий збір на користь держави. Судом встановлено, що 13.08.2024 року ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 вчинив відносно батька ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру (ображав нецензурною лайкою, погрожував) та фізичного характеру (хапав за руки, шию та намагався повалити на землю), чим міг зашкодити здоров`ю.

Відповідно до пунктів 3, 5-8 ч. 1 ст. Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

У частині другій статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України визначено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 (провадження № 61-21971 св 19) тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи при видачі обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини і норми закону, оцінюючи ризики у даній справі і вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, ймовірні наслідки від його вчинення, суд вважає доцільним видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис на термін шість місяців у виді заборони ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 в кімнаті 1-5, площею 19,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 350-1 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір»,

в и р і ш и в:

заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і встановити такі заходи тимчасового обмеження прав та покласти на нього такі обов`язки: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 в кімнаті 1-5, площею 19,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців.

В решті вимог відмовити.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, компенсувати за рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож.: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 26 вересня 2024 року.

Суддя: