Справа № 368/1802/23
Провадження № 2/368/275/24
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"13" лютого 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря судового засідання Варлам Є.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами кредитної лінії, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «СуперКредит»: 3 846,80 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 4 203,48 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 1 305,09 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 437,84 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 683,03 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року, що разом складає суму в розмірі 10 476 грн. 24 коп. і судові витрати (правова (правнича) допомога, судовий збір: 3 150,00 грн. - правова (правнича) допомога; - 2684,00 грн. - судовий збір, обґрунтовуючи позов наступним.

23.01.2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір кредитної лінії №СК52/012/18/124/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

23.01.2018 року позичальник звернувся з заявою в якій просив надати в межах ліміту відкритої йому за Кредитним договором кредитної лінії транш у сумі 7 000 грн. 00 коп.

23.01.2018 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу-1 транш у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 складає 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Водночас, позивачем та відповідачем-1 у п. 3 додаткового договору №1 було погоджено графік платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредитної лінії кредит надається позичальнику у національній валюті України, після підписання даного договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за його заявою.

Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії, додаткового договору про транш №1 та зарахував кошти в сумі 7 000 грн. 00 коп., згідно заяви відповідача-1 від 23.01.2018 року на зарахування коштів в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. на цільовий внесок в додатковий капітал - підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів.

До того ж 23.01.2018 року від Відповідача-1 надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Позивач повернув відповідачу-1 добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 16/29 від 23.01.2018 року.

Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору кредитної лінії позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 23 двадцять третього числа, вказаного в додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком частину кредиту, позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в додатковому договорі про транш, фактично нараховані в поточному місяці проценти на дату такого платежу.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору кредитної лінії нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику ( перерахування на рахунок за дорученням позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою, або спрямування коштів з цільового внеску позичальника в додатковий капітал за відповідною заявою на погашення заборгованості за кредитом) включно.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору кредитної лінії розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом на дату видачі кредиту становить сімдесят вісім процентів річних.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору кредитної лінії позивач має право збільшувати процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору кредитної лінії, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору. У разі отримання кредиту траншами сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання додаткового договору про транш.

Відповідно до п. 3.7 кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Відповідачем-1 було порушено п. 3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем-1 повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором кредитної лінії.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії станом на 01.12.2023 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором кредитної лінії складає : 8 050,28 грн., з яких: 3 846,80 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 4 203,48 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року.

Відповідно до п. 3.6 кредитного договору кредитної лінії позивач та відповідач-1 домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 ( десять) років, у тому числі щодо неустойки.

Відповідно до п. 5.5. кредитного договору кредитної лінії закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (відповідно до ст.631 ЦК України).

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору кредитної лінії, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст кредитного договору кредитної ліні,останній є зобов`язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, за Кредитним договорам кредитної лінії відповідач-1 був зобов`язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ним.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено Кредитним договором кредитної лінії (відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, розмір і порядок яких погоджено в кредитному договорі кредитної лінії).

Зокрема, проценти, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а тому відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами (які передбачені ст. 1048 Цивільного кодексу України та прописані в кредитному договорі кредитної лінії) , що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановлені договором.

Отже, якщо позичальник своєчасно не виконував зобов`язання за кредитним договором кредитної лінії щодо сплати нарахованих процентів і повернення кредиту він зобов`язаний сплатити: суму неповернутого тіш кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, нараховані проценти за користування кредитними коштами (відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, розмір і порядок яких погоджено в кредитному договорі кредитної лінії), 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання складовою якого, зокрема, є також: нараховані проценти за користування кредитними коштами (відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, розмір і порядок яких погоджено в Кредитному договорі кредитної лінії).

При цьому , проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України), індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) грошового зобов`язання складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами (відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України) та підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

З огляду на вищезазначене, згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору кредитної лінії станом на 23.02.2022 року заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 2 425,96 грн., з яких: 1 305,09 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 437,84 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 683,03 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року.

23.01.2018 року між позивачем, відповідачем-1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № СК52/012/18/124/21СЗ, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов`язався солідарно з відповідачем-1 відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором кредитної лінії та додатками до нього.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і відповідач за повернення кредиту, сплату процентів, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів.

Договором поруки субсидіарної відповідальності поручителя не передбачено.

Таким чином, за невиконання відповідачем-1 його зобов`язань за кредитним договором кредитної лінії відповідач-2 несе солідарну відповідальність з відповідачем-1 перед позивачем, щодо зобов`язань відповідача -1 за кредитним договором кредитної лінії.

Отже, відповідач-1, відповідач-2 повинні виконати перед позивачем передбачені кредитним договором кредитної лінії зобов`язання по сплаті тіла кредиту та процентів.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

05.10.2023 року між позивачем та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено Договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1 договору, за надання послуг, передбачених договором, адвокат отримує гонорар. Гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок адвоката по факту або авансом за узгодженням сторін.

Відповідно до п. 3.2 договору, сторони погодили, що одна година роботи адвоката коштує 700,00 гривень. При визначенні розміру гонорару по конкретному завданню можуть враховуватися (і зазначаються у відповідному Акті)

Отже, за умовами договору та з огляду на ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що гонорар адвокату виплачується позивачем в розмірі встановленому за домовленістю та відповідає складності справи, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони.

Згідно платіжної інструкції № 2595 від 05.12.2023 року, слідує, що позивачем адвокату за надання правової допомогу в даній справі сплачено 3 150,00 грн. витрат за правничу допомогу, детальний опис якої відображено адвокатом у акті приймання-передачі наданих послуг до договору від 05.12.2023 року.

Таким чином, в разі задоволення даного позову, просимо стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Інші судові витрати окрім зазначених в позові позивач не очікує понести.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення з відміткою інші причини за зазначеною адресою не проживають, причини неявки суд не повідомили.

Згідно інформації Кагарлицької міської ради встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та з винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Судом установлено, що 23.01.2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір кредитної лінії № СК52/012/18/124/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

23.01.2018 року позичальник звернувся з заявою в якій просив надати в межах ліміту відкритої йому за кредитним договором кредитної лінії транш у сумі 7 000 грн. 00 коп.

23.01.2018 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу-1 транш у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1 складає 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Водночас, позивачем та відповідачем-1 у п. 3 Додаткового договору №1 було погоджено графік платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредитної лінії кредит надається позичальнику у національній валюті України, після підписання даного договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за його заявою.

Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії, додаткового договору про транш №1 та зарахував кошти в сумі 7 000 грн. 00 коп., згідно заяви відповідача-1 від 23.01.2018 року на зарахування коштів в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. на цільовий внесок в додатковий капітал - підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів.

До того ж 23.01.2018 року від відповідача-1 надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Позивач повернув відповідачу-1 добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 16/29 від 23.01.2018 року.

Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору кредитної лінії позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 23 двадцять третього числа, вказаного в додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком частину кредиту, позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в додатковому договорі про транш, фактично нараховані в поточному місяці проценти на дату такого платежу.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору кредитної лінії нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику ( перерахування на рахунок за дорученням позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою, або спрямування коштів з цільового внеску позичальника в додатковий капітал за відповідною заявою на погашення заборгованості за кредитом) включно.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору кредитної лінії розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом на дату видачі кредиту становить сімдесят вісім процентів річних.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору кредитної лінії позивач має право збільшувати процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору кредитної лінії, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору. У разі отримання кредиту траншами сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання додаткового договору про транш.

Відповідно до п. 3.7 кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Відповідачем-1 було порушено п. 3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем-1 повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором кредитної лінії.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії станом на 01.12.2023 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором кредитної лінії складає : 8 050,28 грн., з яких: 3 846,80 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 4 203,48 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року.

Відповідно до п. 3.6 кредитного договору кредитної лінії позивач та відповідач-1 домовилися, що строк позовної давності за цим договором складає 10 ( десять) років, у тому числі щодо неустойки.

Відповідно до п. 5.5. кредитного договору кредитної лінії закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (відповідно до ст.631 ЦК України).

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору кредитної лінії, його сторони за не виконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору.

Отже, позичальник, зокрема, мав належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором кредитної лінії по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує

26.09.2019 року між позивачем, позичальником та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №СК52/261/19/124/99СЗ, відповідно до п. 1.1 якого поручитель-1 зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед позивачем за виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором кредитної лінії та додатками до нього.

Відповідно до п.2.1 Договору поруки-1 поручитель-1 відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів.

Договором поруки-1 субсидіарної відповідальності поручителя-1 не передбачено.

Таким чином, за невиконання позичальником його зобов`язань за кредитним договором кредитної лінії відповідач-1 несе солідарну відповідальність з позичальником перед позивачем, щодо зобов`язань позичальника за кредитним договором кредитної лінії.

Також, 23.01.2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір кредитної лінії №СК52/012/18/124/21СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу-1 кредит в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

23.01.2018 року позичальник звернувся з заявою в якій просив надати в межах ліміту відкритої йому за Кредитним договором кредитної лінії транш у сумі 7 000 грн. 00 коп.

23.01.2018 року між позивачем та відповідачем-1 було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу-1 транш у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1 складає 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Водночас, позивачем та відповідачем-1 у п. 3 Додаткового договору №1 було погоджено графік платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредитної лінії кредит надається позичальнику у національній валюті України, після підписання даного договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за його заявою.

Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії, додаткового договору про транш №1 та зарахував кошти в сумі 7 000 грн. 00 коп., згідно заяви відповідача-1 від 23.01.2018 року на зарахування коштів в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. на цільовий внесок в додатковий капітал - підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів.

До того ж 23.01.2018 року від Відповідача-1 надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп.

Позивач повернув відповідачу-1 добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 16/29 від 23.01.2018 року.

Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору кредитної лінії позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 23 двадцять третього числа, вказаного в додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком частину кредиту, позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в додатковому договорі про транш, фактично нараховані в поточному місяці проценти на дату такого платежу.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору кредитної лінії нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику ( перерахування на рахунок за дорученням позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою, або спрямування коштів з цільового внеску позичальника в додатковий капітал за відповідною заявою на погашення заборгованості за кредитом) включно.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору кредитної лінії розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом на дату видачі кредиту становить сімдесят вісім процентів річних.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору кредитної лінії позивач має право збільшувати процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору кредитної лінії, сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору. У разі отримання кредиту траншами сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання додаткового договору про транш.

Відповідно до п. 3.7 кредитного договору кредитної лінії прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів.

Відповідачем-1 було порушено п. 3 умов додаткового договору №1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем-1 повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором кредитної лінії.

Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору кредитної лінії станом на 01.12.2023 року, з якого також вбачається, що заборгованість відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором кредитної лінії складає : 8 050,28 грн., з яких: 3 846,80 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 4 203,48 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року.

Отже, відповідач-1, відповідач-2 повинні викопати перед позивачем передбачені кредитним договором кредитної лінії зобов`язання по сплаті кредиту та процентів.

Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі.

Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч. ч. 1, 5 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Одними з загальних засад цивільного законодавства є, зокрема, справедливість та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин (абзаци перший та другий частини першої статті 7 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачі мають заборгованість: 3 846,80 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 4 203,48 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 1 305,09 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 437,84 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 683,03 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року, що разом складає суму в розмірі 10 476 грн. 24 коп., які підлягають до задоволення.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

3)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

4)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

5)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

6)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

7)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

8)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи,

05.12.2023 року між позивачем та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено Договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1 Договору, за надання послуг, передбачених договором, адвокат отримує гонорар. Гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок адвоката по факту або авансом за узгодженням сторін.

Відповідно до п. 3.2 Договору, сторони погодили, що одна година роботи адвоката коштує 700,00 (Сімсот) гривень. При визначенні розміру гонорару по конкретному завданню можуть враховуватися (і зазначаються у відповідному Акті)

Отже, за умовами Договору та з огляду на ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що гонорар адвокату виплачується позивачем б розмірі встановленому за домовленістю та відповідає складності справи, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони.

Згідно платіжного доручення № 2595 від 05.12.2023 року, слідує, що позивачем адвокату за надання правової допомогу в даній справі сплачено 3 150,00 грн. витрат за правничу допомогу, детальний опис якої відображено адвокатом у Акті приймання-передачі наданих послуг до Договору від 05.12.2023 року.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду та витрати на правову допомогу, а тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір, що підтверджено квитанцією про його сплату, в сумі 2684 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 150,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституції України, ЦК України, ст.ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами кредитної лінії задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Супер Кредит»: 3 846,80 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року; 4 203,48 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 18.04.2019 року по 01.12.2023 року, 1 305,09 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 437,84 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року; 683,03 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 24.01.2020 року по 23.02.2022 року, що разом складає суму в розмірі 10 476 (десять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «СуперКредит» (Код за ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1575 (одну тисячу п`ятсот сімдесят п`ять) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Кредитної спілки «СуперКредит» (Код за ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1575 (одну тисячу п`ятсот сімдесят п`ять) грн.. 00 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Київської апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.02.2024 р.

Суддя І.І. Шевченко