Справа № 484/5467/24
Провадження № 2/484/1690/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 ОСОБА_1 в особі представниці адвоката Сікорської І.С. звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 186281, вчинений 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») заборгованості в сумі 23 125 грн 13 к.

Крім того, у позові представниця позивача адвокат Сікорська І.С. просить поновити позивачу строк позовної давності на оскарження зазначеного виконавчого напису, обґрунтовуючи тим, що виконавчий напис було вчинено без відома позивача і йому він не надсилався.

Позов мотивовано тим, що 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 186281 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 2536193 від 03.08.2020 в загальній сумі 23 125 грн 13 к. На підставі зазначеного виконавчого напису 16.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Химичем О.М. було відкрито виконавче провадження № 68651318, стягувачем у якому є відповідач. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено із порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення виконавчих написів. Крім того, зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його не переконавшись у безспірності грошової вимоги. Крім того зазначив, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій. У зв`язку з цим позивач вважає, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, а тому її стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису порушує його права. За таких обставин просить суд визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 30.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судовий розгляд на 04.11.2024. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Станом на день розгляду справи учасники справи повідомлені про розгляд справи завчасно і належним чином.

Відповідачу ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи до суду не подані. Документи відповідачу було надіслано на його електронну адресу та юридичну адресу його місцезнаходження, а також доставлено до кабінету в Електронному суді.

Вирішуючи клопотання представниці позивача про поновлення строку на оскарження виконавчого напису, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскарження виконавчого напису нотаріуса не є процесуальною дією, а є способом захисту права, яке позивач вважає порушеним.

Отже, враховуючи зазначене, строк на оскарження виконавчого напису не є процесуальним строком, а тому не може бути поновлений відповідно ждо ч.1 ст. 127 ЦПК України.

Водночас, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ч.4 ст. 267 ЦПК України строк позовної давності і його сплив (пропуск) може бути підставою для відмови в позові, якщо суд не встановить під час вирішення справи, що причини його пропуску були поважними.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Про порушення своїх прав позивач дізнався, коли було відкрито виконавче провадження щодо спірного виконавчого напису відносно нього.

Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" в сумі 23 125 грн 13 к. на підставі виконавчого напису № 186281 від 17.06.2021 відкрито приватним виконавцем Миколаївської обалсті Химичем О.М. - 16.02.2022.

За таких обставин, строк позовної давності для звернення з наданим позовом до суду не сплинув, а тому відсутні підстави для застосування наслідків такого строку.

Сторонами до початку розгляду справи не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 17.06.2021 приватним нотаріусом Кииївського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 186281 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 2536193 від 03.08.2020 на загальну суму 23 125 грн 13 к.

Вищезазначена сума заборгованості розрахована за період з 03.08.2020 по 11.06.2021 та складається з: заборгованості за тілом кредиту 5 385 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 15 380 грн 13 к., заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту 1 430 грн.

Відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 № 4 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за № 7921 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано.

16.02.2022 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Химичем О.М. було відкрито виконавче провадження № 68651318 з примусового виконання спірного виконавчого напису.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року було доповнено п. 2: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», за яким для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий перелік був чинний на час вчинення спірного виконавчого напису.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 Розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із зазначеним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Докази на підтвердження того, що боржниця була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання за кредитним договором та можливі наслідки у разі не усунення вказаних порушень відсутні. При цьому, право боржниці на захист її інтересів забезпечується шляхом направлення їй повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною її місця проживання, однак таких доказів суду не надано.

ОСОБА_1 повідомлень від кредитора не отримував, жодних листів та претензій щодо несплати боргу йому не надходило. Докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором відсутні.

Крім того, розрахунок боргу, зазначений у виконавчому написі, є лише відображенням арифметичних розрахунків стягувача та не є доказом безспірності розміру грошових зобов`язань позивача.

Вказане свідчить про те, що вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису було здійснено за відсутності документів, які свідчать про безспірність заборгованості боржника.

Отже, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував і не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги про безспірність заборгованості.

Відповідачем не наведено аргументів і не подано доказів на спростування доводів позивача.

За таких обставин суд визнає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Про стягнення судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 186281, вчинений 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 23 125 грн 13 к.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», , адреса: вул. вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, м. Львів, 79018.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 листопада 2024 року.

СУДДЯ: