Справа № 754/8270/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

з секретарем судового засідання - Сарнавським М.О.

за участі: відповідача - ОСОБА_1

його представника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі його матері ОСОБА_8 про визнання права користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , в якому просила визнати за нею право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 року справу передано головуючому-судді Бабко В.В.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Бабко В.В. від 23.06.2023 відкрито провадження у даній цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд.

28.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мішутушкіна О.В. надійшла заява про відвід судді Бабко В.В.

01.09.2023 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Мішутушкіна О.В. надійшла заява про розгляд справи в загальному позовному порядку, заперечення проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, а також заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

01.09.2023 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Мішутушкіна О.В. надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву, а також відзив на позовну заяву в якому у задоволенні позову просив відмовити.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Бабко В.В. від 12.09.2023 в задоволенні заяви адвоката Мішутушкіна О.В. про відвід судді Бабко В.В. - відмовлено, суддею заявлено самовідвід від розгляду даної справи та передано для цивільної канцелярії для повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2023 року справу передано головуючому-судді Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 13.09.2023 цивільну справу №754/8270/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , про визнання права користування житловим приміщенням, прийнято до свого провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 16.10.2023 року до справи залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

17.11.2023 від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить повністю відхилити заперечення представника відповідача, що викладені у Відзиві на позовну заяву, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 12.12.2023 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

12.12.2023 на адресу суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" від законного представника третьої особи малолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_8 надійшли до суду пояснення в яких просила суд відмовити у задоволенні позову.

13.05.2024 на адресу суду від позивачки ОСОБА_3 надійшла заява про залишення позову без розгляду відповідно до ст. 257 ЦПК України.

В судові засідання, що призначалися судом на 24.04.2024, 30.05.2024 позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідач та представник відповідача у справі в судовому засіданні просили проводити розгляд справи по суті, у задоволенні заяви позивачки про залишення позову без розгляду - відмовити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Зважаючи на те, що позивачка неодноразово в судові засідання не з`явилася, не надала суду доказів про поважність причини її неявки, подала до суду заяву в якій просила залишити її позов без розгляду, суд приходить до висновку про можливість залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене вище, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в особі його матері ОСОБА_8 про визнання права користування житловим приміщенням, - залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.М. Панченко