КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Головачова Я.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Паруль Юлії Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ольга Валеріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ользі Валеріївні видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом у спадковій справі, що відкрита після смерті померлої ОСОБА_2 , до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Заява вмотивована тим, що 20 червня 2023 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою щодо невидачі свідоцтва про право власності іншим особам. Відповідь на вказану заяву не надано. З огляду на зазначене, позивач вважає, що нотаріус умисно відмовляється зупинити нотаріальні дії, що дає вважати про неможливість в майбутньому виконання рішення суду. Вказує, що не вжиття заходів забезпечення позову може порушити права, свободи та інтереси інших осіб, які не є сторонами у справі. У випадку видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно - це спричинить новий спосіб захисту, а саме: витребувати майно з незаконного володіння. Вказана дія порушить право позивача на ефективний судовий захист, так як спричинить подання нового позову предметом якого є вирубування майна з незаконного володіння.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року у задоволенні заяви представника позивача Паруль Юлії Олегівни про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, адвокат Паруль Юлія Олегівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та постановити нове судове рішення, яким заборонити Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ользі Валеріївні видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом у спадковій справі, що відкрита після смерті померлої ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Куцеволівка Онуфріївського району, Кіровоградської області та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що 20 червня 2023 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою щодо невидачі свідоцтва про право власності іншим особам, однак відповідь на вказану заяву не надано. З огляду на зазначене, представник апелянта вважає, що нотаріус умисно відмовляється зупинити нотаріальні дії, що дає підстави вважати про неможливість в майбутньому виконання судового рішення. Тому вважає, що є необхідність у накладенні арешту на майно, яке входить до спадкової маси.

На переконання представника апелянта не вжиття заходів забезпечення позову може порушити права, свободи та інтереси інших осіб, які не є сторонами у справі, оскільки у випадку видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно це спричинить новий спосіб захисту, а саме витребувати майно з незаконного володіння.

Вказана дія порушить право позивача на ефективний судовий захист, так як спричинить подання нового позову предметом якого є витребування майна з незаконного володіння.

З огляду на викладене, представник апелянта переконаний, що вжиття заходів забезпечення позову спричинить ефективний захист позивача та третіх осіб, так як останні будуть застраховані від втрати грошових коштів.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено позасудовий спосіб недопущення порушення та ефективний захист прав позивача в частині недопущення видачі свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після померлого спадкодавця, у тому числі на ім`я відповідача, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Суд першої інстанції відхиляючи доводи заявника про те, що існує загроза отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом, суд наголошував на тому, що за наявності спору щодо спадкового майна спадкодавця, нотаріус зупиняє нотаріальні дії з видачі свідоцтв про право на спадщину будь-кому до вирішення цивільного спору у суді.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що позивач звернувся з позовом до суду в якому просив визнати та зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 .

Разом з позовною заявою представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якому просила заборонити приватному нотаріусу Київського нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чорногуз Ользі Валеріївні видавати будь-кому свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом у спадковій справі, що відкрита після смерті померлої ОСОБА_2 , до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, обгрунтовуючи це тим, що у випадку видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно це спричинить новий спосіб захисту, а саме витребувати майно з незаконного володіння.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статей 2, 7, 39 Закону України «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Частиною четвертою статті 42 вказаного Закону встановлено, що вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа.

Аналогічна правова норма міститься у пункті 3 глави 2 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки судом вірно враховано, що зупинення вчинення нотаріальних дій до вирішення справи судом визначено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, а заява представника позивача не містить належного обґрунтування ускладнення або неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач звертаючись до нотаріуса з заявою щодо невидачі свідоцтва про право власності іншим особам, однак відповідь на вказану заяву не отримав, а тому нотаріус умисно відмовляється зупинити нотаріальні дії, що дає підстави вважати про неможливість в майбутньому виконання судового рішення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі твердження апелянта є безпідставні, з огляду на те, що порядок зупинення вчинення нотаріальних дій визначено нормативними актами, якими врегульовано спірне питання, підстав для вжиття таких заходів судом в порядку забезпечення позову, апеляційним судом не вбачається. Крім того предметом даного спору є квартира, а не дії нотаріуса чи його бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги про те, що у випадку видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно це спричинить новий спосіб захисту, а саме витребування майна з незаконного володіння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки стороною позивача у заяві про забезпечення позову не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі не накладення заходів забезпечення позову (відомостей про продаж майна відповідачем та інші суттєві обставини).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції із врахуванням доказів, наданих позивачем обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, так як позивачем не доведено, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Паруль Юлії Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «30» жовтня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Я.В. Головачов

В.І. Олійник