Справа № 2-4032/09
Провадження № 6/686/511/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі судового засідання

Цибульській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 2-4032/09,

встановив:

10 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача ТОВ «ФК «Фінрайт» на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у виконавчому провадженні №59277801, відкритому на підставі виконавчого листа, виданому на виконання рішення суду від 22.09.2008 року по справі № 2-4032/09.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22.09.2008 року Хмельницький міськрайонний суд ухвалив рішення по справі № 2-4032/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 310 від 22.09.2008 року з ОСОБА_1 та ТПП «Оптторг» на користь АТ «Імексбанк». Ухвалою суду від 28.09.2020 року у справі №2-4032/09 замінено стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконавчому листі №2-4032/09.

На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з боржника 1 і 05.06.2019 року відкрито виконавче провадження №59277801, яке на даний час зупинено.

06.12.2021 року між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт фінанс» укладено договір факторингу №001/06/12, згідно якого право вимоги позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 310 від 22.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Елітфінанс».

У зв`язку з наведеним, заявник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просить суд замінити стягувача на його правонаступника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у виконавчому провадженні №59277801.

Представник заявника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, у прохальній частині заяви просив суд розглядати справу у його відсутності.

Представник заінтересованої особи ТОВ «ФК «Фінрайт» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечив.

Інші учасники справи. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2009 року у справі № 2-4032/09 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ТПП «Оптторг`в солідарному порядку на користь АКБ «Імексбанк» заборгованість по кредиту в сумі 154 953,19 Євро, 1700 грн. судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКБ «Імексбанк» 2954,72 євро сума пені за несвоєчасне повернення кредиту, 182,37 євро сума пені за порушення строків сплати процентів, 6487,06 євро відсотки по договору, а всього 9 624, 15 Євро.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.09.2020 року замінено сторону у виконавчому провадженні у справі №2-4032/09 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №310 від 22.09.2008 року в розмірі 154 953,19 Євро та 9 624, 15 Євро пені з ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (61003, м.Харків, пл. Павлівська, 10, оф.403, ).

06.12.2021 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт фінанс» укладено Договір факторингу №001/06-12, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 310 від 22.09.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт фінанс».

Як вбачається із витягів з АСВП та копії постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження № 59277801 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» вказане виконавче провадження зупинено.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 442, 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні, він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10. Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

За таких обставин, відбувається звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою ст. 14 ЦПК України ст. 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. ст. 124, 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Враховуючи, що рішення суду фактично не виконано, строки на його виконання не пропущені, згідно з інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 59277801 відносно ОСОБА_1 відкрито та знаходяться у стані примусового виконання, хоча у зупинено, а також, те, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прийняло права вимоги, що належали первісному кредитору, тим самим, ставши новим кредитором за вищезазначеними договорами та одержало право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань, то суд приходить до висновку, що дані обставини є підставою для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 11, 512, 514, 515 ЦК України, ст.ст. 353, 442 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі № 2-4032/09 - задовольнити.

Замінити стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» () на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» () у виконавчому провадженні № 59277801.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 листопада 2024 року.

Суддя: О.М. Палінчак