Справа № 688/1745/24
Провадження № 2/682/532/2024
РІШЕННЯ
23 вересня 2024 року
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Захарчук С.П.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, третя особа Шепетівський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, третя особа Шепетівський відділ ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). В обґрунтування позову вказувала, що сторони з 09.01.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. За рішенням Славутського міськрайонного суду від 27.04.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За судовим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2023 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка вказує, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на її користь, яка станом на 05.03.2024 року становить 105107, 10 грн. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує суми заборгованості зі сплати аліментів, тобто 105107, 10 грн.
Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з викладених в позові підстав та просила його задоволити.
Відповідач позов визнав, вказавши, що знає про свій обовязок сплачувати аліменти на дітей, проте не має постійної роботи, тому й не сплачує. Він є працездатним, групи інвалідності не має.
Судом встановлено, що з 09.01.2015 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Славутського міськрайонного суду від 27.04.2023 року. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають дітей- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії НОМЕР_1 від 06.02.2017 року, Серії НОМЕР_2 від 27.03.2015 року, Серії НОМЕР_3 від 26.04.2022 року. За судовим рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2023 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.
Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.
Так, внаслідок несвоєчасної сплати відповідачем на користь позивачки аліментів в тому числі в розмірі, що є значно меншим від передбаченого резолютивною частиною рішення суду виникла заборгованість з їх сплати, яка становить 105107,10 грн., що підтверджується вказаним розрахунком заборгованості Славутського відділу ДВС.
Отже, викладене доводить, що відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував і тому утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 105107,10 грн., що стверджується дослідженим судом розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.
Тобто, на час подачі позову заборгованість по сплаті аліментів становила 105107,10 грн.
Згідно із частиною третьою статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Таким чином, у зв`язку з наявною у ОСОБА_2 заборгованістю зі сплати аліментів з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Позивачем надано суду розрахунок пені нарахованої за періоди з серпня 2022 року по лютий 2024 року на загальну суму 321805,30 грн. Однак, здійснивши системний аналіз норм права та правових позицій Верховного Суду слід дійти висновку, що позивачем проведено вказаний розрахунок з порушенням вимог відповідно до ст. 196 СК України, поданий розрахунок пені є необгрунтованим та таким, що суперечить положенням закону, а розмір нарахованої позивачем пені є завищенимм в порівнянні із фактичною сумою пені розрахованої судом відповідно до формули визначеної в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (формула нарахування пені: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %), де за цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем, а загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Так, судом на підставі розрахунку органу ДВС про заборгованість відпобідача (боржника) зі сплати аліментів на користь позивача (стягувача) розраховано пеню за прострочення сплати аліментів за формулою наведеною в постанові Великої Палати Верховного суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (формула нарахування пені: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %). Розрахунок пені за прострочення сплати аліментів зроблено з урахуванням даних про заборгованість згідно розрахунку органу ДВС за період з серпня 2017 року по лютий 2024 року включно.
Розрахунок пені за прострочення сплати аліментів:
- червень 2023 року: 2383,10 грн. (сума боргу за місяць) х 244 (кількість днів прострочення заборгованості) х 1% = 5814,76 грн. (розмір пені за прострочення сплати аліментів);
- вересень 2023 року: 5035 грн. (сума боргу за місяць) х 152 (кількість днів прострочення заборгованості) х 1% = 7653,20 грн. (розмір пені за прострочення сплати аліментів);
- жовтень 2023 року: 6000 грн. (сума боргу за місяць) х 121 (кількість днів прострочення заборгованості) х 1% = 7260 грн. (розмір пені за прострочення сплати аліментів);
- листопад 2023 року: 6000 грн. (сума боргу за місяць) х 91 (кількість днів прострочення заборгованості) х 1% = 5460 грн. (розмір пені за прострочення сплати аліментів);
- грудень 2023 року: 6000 грн. (сума боргу за місяць) х 60 (кількість днів прострочення заборгованості) х 1% = 3600 грн. (розмір пені за прострочення сплати аліментів);
- січень 2024 року: 6000 грн. (сума боргу за місяць) х 29 (кількість днів прострочення заборгованості) х 1% = 1740 грн. (розмір пені за прострочення сплати аліментів);
Загальний підсумок пені за прострочення сплати аліментів по місяцях:
Вказана сума заборгованості за пенею є більшою ніж сам розмір боргу зі сплати аліментів, який згідно розрахунку органу ДВС становить 105107,10 грн.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).
Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто, а навпаки із матеріалів справи слідує про ухилення відповідача від сплати аліментів на користь позивачки про що свідчить зміст розрахунку органу ДВС.
У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені).
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Отже, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст. 5 ЦК України, оскільки вказана норма пом`якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів.
Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів становить 105107,10 грн. та підтверджується належними доказами - розрахунком органу ДВС, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з серпня 2022 року по лютий 2024 року включно (межі позовних вимог, заявлені позивачкою) перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, яка існувала на час подачі позову - 105107,10 грн., а тому вимоги позивача підлягають задоволенню саме у вказаному ним розмірі пені - 105107,10 грн., що не перевищує 100% заборгованості по даному аліментному зобов`язанню.
Одночасно, суд, роз`яснює що відповідно до ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч.2 ст.129, ч.3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати передбачене ст. 196 СК, а відтак, до вимог позивачки позовна давність застосуванню не підлягає.
Стосовно розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 4,10-13,76-81, 133-137, 258-265 ЦПК України, ст. 196 СК України, Постановою від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц ВП ВС, суд, -
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт НОМЕР_4 , виданий Славутським РВ УМВС України в Хмельницькій області 30.07.2012 року) на корись ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 ) 105107,10 грн. пені за несвоєчасне виконання аліментних зобов`язань.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт НОМЕР_4 , виданий Славутським РВ УМВС України в Хмельницькій області 30.07.2012 року) на корись держави 1211 грн. 20 коп. судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Маршал І. М.