ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року

м.Черкаси

Справа № 711/7007/23
Провадження № 22-ц/821/913/24
Категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області,

особа яка подала апеляційну скаргу: Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області - Яроша Сергія Васильовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року (ухваленого в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Демчика Р.В., повний текст рішення складено 04.12.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 31.08.2018, актовий запис №184.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їхня мати - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29.04.2020 року, актовий запис №101.

Позивачі вказують, що вони є спадкоємцями померлих першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), як діти, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, актовими записами про шлюб та зміну прізвищ у зв`язку з цим з « ОСОБА_5 » - на « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ».

Після смерті батька, вказують позивачі, вони прийняли спадщину за законом та у встановленому порядку оформили право власності в порядку спадкування на житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0226, розташовану в селі Катеринівка, Кам`янського району Черкаської області в рівних частках по .

Залишок нарахованої але недоотриманої пенсії померлого батька становить 31 124,92 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.08.2021, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на недоотриману пенсію у розмірі 15 562 грн. 46 коп.; визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на недоотриману пенсію у розмірі 15 562 грн. 46 коп.

Вказують, що 27.06.2023 вони звернулися до відповідача із заявою про виплату їм не отриманої пенсії на підставі зазначеного рішення суду, але їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю рішення суду про зобов`язання її виплати.

На підставі наведеного, позивачі просили суд постановити судове рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 15 562,46 грн. та на користь ОСОБА_2 15 562,46 грн. неотриманої пенсії після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року, з урахуванням ухвали від 25 грудня 2023 року про виправлення описки, позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 15 562,46 грн. неотриманої пенсії після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та 536,80 грн. судового збору, а всього 16 099,26 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 , 15 562,46 грн. неотриманої пенсії після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та 536,80 грн. судового збору, а всього 16 099,26 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_3 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 (справа №823/919/18), а також на підставі постанови КМУ №103 від 21.02.2018, позивачі, як спадкоємці за законом, в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті свого батька, а згодом і матері, свідоцтво про право на спадщину за законом на доплату до пенсії, яка була нарахована, але не виплачена ОСОБА_3 за життя, не отримали, так як нотаріусом у видачі його було відмовлено (а.с.25), тому суд вважав, що позивачі набули право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого батька.

Зазначено, що за інформацією, наданою відповідачем, судом з`ясовано, що сума нарахованих, але не виплачених доплат ОСОБА_3 становить 31 423,28 грн (тобто по 15 711,64 грн на кожного з позивачів), у зв`язку із чим суд вважав, що заявлені позивачами вимоги підлягають до задоволення.

Суд визнав недоотриману ОСОБА_3 за життя доплату до пенсії спадковим майном позивачів, право на яке виникло з моменту прийняття ними спадщини, в порядку спадкування за законом.

Судом встановлено, що позивачі набули право власності в порядку спадкування після смерті батька на недоотриману пенсію на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.08.2021 і є власниками грошових коштів, які протиправно утримуються відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 18 квітня 2024 року через систему «Електронний суд», представник Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області Ярош С.В., вважаючи рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах справи, без врахування правової позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах, просив рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року скасувати та постановити нове, яким закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що Головне управління є виконавцем у цій справі про стягнення (безспірному списанню коштів) на користь позивачів за рахунок коштів боржника або за рахунок коштів Державного бюджету України і відповідно, судом першої інстанції вирішено питання про обов`язки Головного управління, а тому скаржник, як територіальний орган Казначейства має право на апеляційне оскарження рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року.

Вказує, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 у справі № 823/919/18, позов спадкодавця задоволено у повному обсязі, визнано протиправною бездіяльністю відповідача та зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії спадкодавцю з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантів соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови КМУ від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.05.2017 №4600, виданої ліквідаційною комісією управління МВС України в Черкаській області.

Рішення суду набрало законної сили та прийняте на користь спадкодавця і відповідно спір спадкодавця позивачів з відповідачем стосовно пенсійного забезпечення вирішено в порядку адміністративного судочинства.

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13, згідно яких не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку , передбаченому Законом №1404- VІІІ у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Також посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 24.09.2020 у справі № 640/15623/19, зазначає про наявність у КАС спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, що виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав стягувача, шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

З наведеного вбачається, що питання заміни сторони виконавчого провадження у зв`язку зі смертю спадкодавця на позивача та зміни способу та порядку виконання судового рішення у справі № 823/919/18 повинно вирішуватися судом адміністративної юрисдикції у порядку, визначеному КАС, тому провадження у справі слід закрити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є доньками ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_3 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.08.2021 року у справі №969/1106/20, яке залишене без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 17.11.2021, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ГУПФ України в Черкаській області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на недоотриману пенсію у розмірі 15 562 грн 46 коп. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на недоотриману пенсію у розмірі 15 562 грн 46 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане судове рішення набрало законної сили 17.11.2021 року.

27.06.2023 позивачі звернулися до ГУ ПФУ у Черкаській області із заявою про виплату недоотриманої за життя пенсію батька ОСОБА_3 в розмірі 15 562,46 грн. кожній.

27.06.2023 року відповідач надав відповідь про те, що на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.08.2021 у справі №696/1106/20, що набрало законної сили 17.11.2021, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на недоотриману пенсію в сумі 15 562,46 грн. Зобов`язань виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_3 у сумі 15 562,46 грн. на Головне управління ПФУ в Черкаській області не покладено.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області - Яроша С.В. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачами свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивачі зазначають наявність у них, як спадкоємців першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі №420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) прийшов до аналогічних висновків.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивачі набули право власності в порядку спадкування після смерті батька на недоотриману пенсію на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2021 і є власниками грошових коштів, які протиправно утримуються відповідачем.

Таким чином, встановивши, що позивачі як спадкоємці за законом, які прийняли спадщину, мають право на спадкове майно, тобто пенсію свого батька, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують права позивачів як спадкоємців на отримання всього належного спадкодавцеві майна, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сума недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі по 15 562,46 грн кожній.

Доводи скаржника, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 у справі № 823/919/18, позов спадкодавця задоволено у повному обсязі, визнано протиправною бездіяльністю відповідача та зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату пенсії спадкодавцю з 01.01.2016 відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантів соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.05.2017 №4600, виданої ліквідаційною комісією управління МВС України в Черкаській області; рішення суду набрало законної сили та прийняте на користь спадкодавця і відповідно спір спадкодавця позивачів з відповідачем стосовно пенсійного забезпечення вирішено в порядку адміністративного судочинства, є необґрунтованими по наступних підставах.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Враховуючи, що ОСОБА_3 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року, позивачі, як спадкоємці за законом, в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті свого батька, свідоцтво про право на спадщину за законом на доплату до пенсії, яка була нарахована, але не виплачена ОСОБА_3 за життя, не отримали, проте є рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.08.2021, яким визнано за позивачами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - право власності на недоотриману пенсію, колегія суддів вважає, що позивачі успадкували належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, тому заявлені вимоги про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективним способом захисту в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

Відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не скасовує приписів статті 1227 ЦК України.

Подібний правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 243/2069/19.

Аналіз статей 1218,1219,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі№ 286/3516/16-ц, провадження 14-95цс19).

Доводи скаржника в апеляційній скарзі на те, що з огляду на положення КАС України, питання щодо правомірності/протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке вирішується в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, є непереконливими.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачами свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом апеляційного перегляду, однак на правильність висновків суду першої інстанції щодо вирішення справи по суті не впливають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 258, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області - Яроша Сергія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення грошових коштів недоотриманої пенсії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков