Справа № 587/1748/24
31 жовтня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на земельні ділянки
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
Представник відповідача та приватний нотаріус Степаненко Т.І. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.
Відповідно до положення частини другої статті 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Біловоди Сумського району Сумської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 83) та після її смерті відкрилася спадщина.
13.03.2017 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області ОСОБА_4 за р. №22, згідно з яким земельну частку-пай, яка знаходиться на території Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області заповідала онучці ОСОБА_1 (а.с. 78).
Відповідно до довідки, виданої виконкомом Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області від 27.02.2023 №30 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті та на час смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , на час смерті в житловому будинку була зареєстрована одна, заповіт від імені ОСОБА_2 , посвідчений виконкомом Юнаківської сільської ради 13 березня 2017 року за р.№22 пізніше не відмінявся і не змінювався (а.с. 84).
Згідно із Витягом зі Спадкового реєстру №71635583 від 28.02.2023 спадкова справа після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 79).
При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І. щодо оформлення спадкових прав на майно баби ОСОБА_2 . нотаріусом надано роз`яснення за вих.№78/01-16 від 28.02.2023 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини, а також визнати факт складання заповіту на земельні ділянки.
Позивач пояснює причину пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини тим, що їй до лютого 2023 року не було відомо про існування заповіту, а потім, довідавшись зі статті в газеті, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, позивач вважала, що має час для прийняття спадщини, у зв`язку з чим не звернулася вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.
Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.
Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (такий правовий висновок викладений у постанові ВСУ від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 та підтриманий у постановах ВС/КЦС: від 10.01.2019 у справі № 263/1221/17; від 17.03.2021 у справі № 308/4272/19; від 22.02.2021 у справі № 644/7785/19).
Крім того з урахуванням введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, суд приймає до уваги доводи позивача, що нею пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а також беручи до уваги принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.
А тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визначення позивачці ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Крім того, позивачу було відмовлено нотаріусом в оформленні спадкових прав на земельні ділянки ОСОБА_2 і через те, що за заповітом робилося розпорядження відносно земельного паю, розташованого на території Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, тоді як відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом померлій ОСОБА_2 належали відповідні земельні ділянки, а тому необхідно визнати факт складання заповіту саме на земельні ділянки.
У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідност. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).
Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.
А тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1267,1268,1296 ЦК України та ст. 10,60,89,259,263-265,315-319 ЦПК України, суд

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко