ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/2627/21Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В. В.
Провадження № 22-ц/817/55/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар - Сович Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року, повний текст якого складено 18 лютого 2022 року, ухвалене суддею Снігурським В.В. у цивільній справі №599/2627/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про порушення авторського права та виплату компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що позивачка є власником об`єкта авторського права, а саме 16 окремих частин складного твору: Переклад та телевізійна адаптація з англійської на українську мову частин оригінального авторського твору (серії 1-5, 11 І сезону, 1-2, 13 ІІ сезону, 2, 12, 13 ІІІ сезону, 1, 4, 7, 8 IV сезону ОСОБА_4 (The Sopranos) багатосерійного художнього фільму виробництва студії НВО). Переклад здійснено з дозволу правовласника студії НВО шляхом надання нею ліцензії на прокат фільму в телевізійному просторі з 13.07.2010 року по 30.09.2010 року каналу ICTV.

У березні 2018 року позивачкою зафіксовано факти протиправного використання, без її згоди, без зазначення відомостей про обєкти та автора, без виплати авторської винагороди, 16 об`єктів її авторського права на інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміщеного на пов`язаних платформах: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Використовуючи торрент-систему, розпорядники даних ресурсів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 пропонували відвідувачам інформаційну послугу завантаження з ресурсу файлів з аудіовізуальними творами із сплатою коштів на користь ресурсу із вказівкою контактних даних про особу ОСОБА_2 та реквізитів банків та платіжних систем. На сайті зафіксовано технічний застосунок для формування переказу надішліть 1 грн. і більше ... 100 доларів або 2000 грн. і більше Ви отримаєте 1 ТБ роздачі. Щоб отримати подарунок, необхідно заповнити форму Повідомлення про переказ.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 публічно оголосили про себе відомості в ЗМІ, зокрема в інтернет-газеті Українська правда добровільно повідомили про себе такі факти: що вони є активістами волонтерського інтернет-проекту Гуртом; цей проект створений як торрент-толока з обміну україномовними фільмами; сайт Гуртом відвідують щодня від 15 до 20 тисяч користувачів; визнали, що вони пірати, але якісь ідейні, такі собі Робін Гуди української культури; збір коштів запроваджено у 2009 році, а також повідомлено інші факти.

За фактом порушення авторських прав ОСОБА_1 у 2019 році зверталась у правоохоронні органи. Під час досудового розслідування вона була визнана потерпілою, однак її право не було захищено, ухвалами слідчих суддів неодноразово задовольнялись її заяви щодо незаконної бездіяльності слідчого. Жодна із ухвал слідчого судді не була виконана.

Оскільки досудове розслідування кримінальної справи є надто тривалим, у кримінальному провадженні особи правопорушників не встановлені, держава є відповідальною за ефективність системи правоохоронних органів, тому позивачка вважає, що Держава Україна разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_2 є належними відповідачами, з яких вона у солідарному порядку просить стягнути компенсацію, передбачену ст. 52 Закону України Про авторське право і суміжні права у розмірі 1 040 000,00 грн.

Щодо розміру компенсації зазначає, що за відсутності документального дозволу правовласника на тривале і повторюване використання 16 об`єктів інтелектуальної власності свідчить про наявність підстав для стягнення компенсації обсягом 160 мінімальних заробітних плат, що становить 1040000,00 грн.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Вказує, що суд не надав належної оцінки доказам, неправильно застосував норми матеріального права та не розглянув справу по суті спору. Спір виник не у звязку з порушенням процедури встановлення осіб відповідачів, а у звязку з фактами неправомірного використання творів відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та протиправної бездіяльності Держави Україна, що призвели до порушення прав позивача. Предметом спору є не право власності на сайт чи майнові втрати внаслідок комерційної діяльності відповідачів, а порушене авторське право позивачки. Предметом доказування позивача є наявність у неї авторського права, факти вчинення протиправних дій відповідачами та обгрунтування необхідності застосування обраної щодо них форми відповідальності. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають довести додержання ними вимог ЦК України та Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ними твору та/або обєкта суміжних прав. Відповідач Держава Україна має довести дотримання вимог ст.19 Основного Закону та відповідних підзаконних актів.

Право розпоряджання веб-ресурсом не поставлено у залежність від майнового права власності на веб-сайт. Надані позивачкою докази є достатніми для доведення того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мали розширені повноваження розпоряджання веб-ресурсом. В мережі інтернет наявна інформація, що ОСОБА_2 був модератором сайту, а також ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були активістами громадського руху Гуртом. Модератор сайту це користувач з розширеним обсягом технічних прав.

Суд зосередився не на фактах порушення прав позивачки та правовідносинах сторін, а на зясуванні права володіння веб-сайтом.

Разом з тим, суд повинен був установити, чи перебуває сайт та розміщена на ньому інформація у розпорядженні особи, якій предявлено позовні вимоги, а також чим підтверджується факт порушення нею авторського права (п.п.43, 31 постанови пленуму ВСУ №5 від 04.06.2010 року Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав).

З аналізу норм Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронну комерцію, Про авторське право і суміжні права вбачається, що право розпорядження будь-яким ресурсом не поставлено у залежність від майнового права на веб-сайт.

Сукупність наданих позивачкою доказів є достатньою для доведення того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мали розширені повноваження розпорядження заснованих ними ресурсів інтернет проекту Гуртом, веб-сайти ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , www.toloka.hurtom.com., оскільки вони публічно оголосили про це у засобах масової інформації. Обставини розпорядження ними зазначеними інтернет ресурсами є загальновідомими, що додатково підтверджено іменними банківськими реквізитами.

Суд мотивовано не відхилив та не поставив під сумнів жоден з доказів, наданих позивачкою.

У відзиві відповідач ОСОБА_3 не надав доказів на спростування доказів, наданих позивачкою.

Суд не врахував судову практику у справах №918/186/17 (постанова ВС КГС від 13.03.2018 року), №753/7666/19-ц (постанова ВС від 25.11.2020 року) та інших.

Визнати відповідача неналежним суд може тільки у тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача. Однак, визнавши усіх відповідачів неналежними, суд не вказав особу належного відповідача.

Вимога до відповідача Держави Україна обгрунтована бездіяльністю держави, яка полягає у недотриманні її обовязку, визначеного абзацом першим частини другої статті 53 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Позивачка не погоджується з висновком суду про те, що стягнення з держави шкоди, завданої органом попереднього (досудового) розслідування невиконанням рішень слідчого судді, може бути підставою для окремого позову, скарги, в порядку, встановленому законом, а не компенсації за порушення авторського права. Позивач вже пройшла стадію оскарження у суді неправомірної бездіяльності органів досудового розслідування, отримавши позитивне рішення, яке не виконано державними органами. Окрім цього, вибір способу захисту порушеного права належить позивачу, а не суду.

Держава як субєкт владних повноважень не виконала свого обовязку, покладеного на неї ухвалами слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області, постановлених в межах кримінального провадження.

Також посилається на доводи, викладені у позовній заяві.

У відзиві ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт порушення ним авторських прав позивачки. Належним відповідачем у такій категорії справ є власник веб-сайту, тобто володілець облікового запису, який встановлює порядок та умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Проте, позивач не надала доказів того, що ОСОБА_3 є володільцем облікового запису, який встановлює порядок і умови використання веб-сайту чи реєстрант відповідного доменного імені.

Крім цього, позивачкою не доведено наявність авторського права на аудіовізуальний твір дубльований серіал ІНФОРМАЦІЯ_5 . В Державному реєстрі авторських прав під порядковим номером 30747 містяться дані про зареєстроване авторське право позивача на похідний твір ІНФОРМАЦІЯ_6 , анотація Авторська розробка лексичної палітри твору. Натуралізація мови перекладу, що містить діалектизми, суржик, неологізми, фаховий сленг тощо.

Авторство перекладу мови фільму не породжує суміжні права на сам фільм і його використання, на організацію мовлення (дубляжу фільму.

Таким чином, зазначене позивачкою розміщення на інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_7 , дубльованого українським перекладом, жодним чином не порушує її авторські права на Похідний твір Частина перекладу багатосерійного фільму Клан Сопрано.

Поняття Похідний твір Частина перекладу багатосерійного фільму Клан Сопрано та Аудіовізуальний твір дубльований серіал Клан Сопрнано не є тотожними поняттями, а різними обєктами інтелектуальної власності, авторські права на які підлягають окремій реєстрації.

Відтак, позивачка не довела наявність авторського права на аудіовуальний твір дубльований серіал ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім цього, вказівка позивачки про тривалість використання обєктів її авторського права з 2010 по 2018 рік є маніпулятивною, оскільки лише з 17.12.2010 року у неї зареєстроване авторське право на частину перекладу. Позивачкою не надано доказів, з якого саме періоду і ким саме серіал ІНФОРМАЦІЯ_5 був розміщений на інтернет-ресурсі Гуртом торрент-толока, коли почалося використання нібито її авторського права, не надано доказів кількості разів використання.

Також ОСОБА_3 вказує, що не має жодного відношення до зазначених у позовній заяві пропозицій розпорядників ресурсів про перерахунок коштів, він не є розпорядником таких ресурсів, не здійснював протиправного використання, відтворення чи розповсюдження обєктів авторського права позивачки, не має відношення до жодного із вказаних позивачкою онлайн гаманців, карток, тощо.

Також позивачка не обгрунтувала підстав для солідарного стягнення коштів із визначених нею відповідачів.

Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, однак подали суду клопотання про слухання справи у їх відсутності.

ОСОБА_1 подала клопотання в системі Електронний суд про те, що вона перебуває в Новокаховській міській територіальній громаді Каховського району Херсонської області, яка входить до переліку населених пунктів, які розташовані в районі проведення активних бойових дій та які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), тому не має можливості зявитися у судове засідання особисто, а також відсутні стабільні технічні можливості участі у відеоконференції.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу вказав про розгляд справи у його відсутності, так як у звязку з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 він не має змоги зявитись у судове засідання.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Семусь Т.А. подала заяву про слухання справи у її відсутності. Підтримує відзив на апеляційну скаргу, поданий відповідачем ОСОБА_3 .

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги колегія суддів частково погоджується з ними та вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а саме слід змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, виклавши її в редакції цієї постанови. Резолютивну частину слід залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є належними відповідачами у даній справі. Щодо відповідача Держава Україна в особі Державної казначейської служби України не доведено порушення державою авторських прав позивачки. Якщо позивач вважає, що шкода, спричинена державою внаслідок неналежного проведення органами досудового розслідування її заяв, невиконання рішень слідчого судді, це може бути підставою для окремого позову, скарги, у порядку, встановленому законом, а не компенсації за порушення авторського права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Однак, в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог колегія суддів вважає частково обгрунтованими доводи апеляційної скарги, зокрема про те, що визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача належного відповідача. Наведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року (справа №761/42332/17), від 14 лютого 2020 року (справа №202/6685/17-ц) та інших.

Зазначивши, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є належними відповідачами, суд не вказав особу належного відповідача, тобто особу, що повинна виконати вимогу позивача.

Разом з тим, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити шляхом зміни його мотивувальної частини та викласти її в редакції цієї постанови.

Обставини справи.

За ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстровано авторське право на твір частину перекладу багатосерійного фільму « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що засвідчує свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_2 , видане Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, дата реєстрації 17 грудня 2010 року.

Художній серіал «Клан Сопрано» виходив на каналі ICTV з 13.07.2010 року по 30.09.2010 року , що підтверджується довідкою телеканалу ICTV №982 від 26 серпня 2011 року;

Згідно довідки студії TВ+ від 27.08.2021 року ОСОБА_1 з червня 1998 року по серпень 2019 року виконує на замовлення студії письмові переклади з англійської, іспанської, російської мов для потреб прокатного кінематографу та ефірного мовлення. З червня по вересень 2010 року у якості провідного перекладача виконала переклад та телевізійну адаптацію для студійного озвучення сімнадцяти частин багатосерійного фільму « ІНФОРМАЦІЯ_5 » компанії НВО для каналу НОМЕР_3 .

Як свідчать надані ОСОБА_1 на електронному носієві та у паперовому вигляді скріншоти з інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеного на пов`язаних платформах: ІНФОРМАЦІЯ_2 /, ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відеофайли про відвідування і отримання ОСОБА_1 інформації з зазначених сайтів, на інтернет ресурсі було викладено серіал «Клан Сопрано» з україномовним перекладом з можливістю завантаження фільму через торрент систему.

Дати додавання вказаного серіалу на зазначений інтернет-ресурс наступні:

сезон 1-6 30.07.2010 року;

сезон 2 28.07.2010 року;

сезон 3 07.08.2010;

сезон 4 20.08.2010.

Щодо перекладу фільму зазначено наступну інформацію : переклад виконано українською мовою, озвучено студією ТВ+ на замовлення телекомпанії ІСТV, автори перекладу зазначено ряд прізвищ, серед яких вказано ОСОБА_6 .

Вказано про те, що переклад є переможцем національної телевізійної премії Телетріумф за сезон 2010-2011 років у номінації Україномовний переклад.

Дані про необхідність оплати певних коштів для перегляду, завантаження чи іншого способу використання серіалу цілком чи окремих його сезонів, серій відсутні.

15 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР, номер кримінального провадження 0001617 за ч.1 ст. 176 КК України за фактом виявлення ОСОБА_1 порушення її авторських прав на інтернет-ресурсі Гуртом-торрент-толока шляхом поширення беї її відома та згоди, без зазначення її імені та оплати авторської винагороди, обєкта її авторського права.

Як вбачається із листа ГУНП в Херсонській області від 28.10.2020 року (т.1, а.с.66), за результатами досудового розслідування 31.03.2021 року у кримінальному провадженні №0001617 прийнято рішення про його закриття на підставі абз.14 ч.1 ст. 284 КК України.

Із вказаного листа також вбачається, що у провадженні органів досудового розслідування перебувало ще одне кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 - №0001696 від 17.08.2019 року за ч.1 ст. 176 КК України за фактом порушення авторського права.

Із змісту ухвал Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 травня 2020 року, 19 серпня 2020 року 27 жовтня 2020 року вбачається, що скарги ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого судді та прокурора у кримінальному провадженні №0001696 були задоволені (ухвала від 05 травня 2020 року) та частково задоволені (ухвали від 19.08.2020 року та 27.10.2020 року), зобовязано розглянути заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального злочину та повязані із заявою повідомлення, зокрема, про витребування даних про осіб правопорушників.

21.08.2020 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001696 на підставі абз.14 ч.1 ст. 284 КК України. Станом на 28.10.2021 року вказане процесуальне рішення не скасоване. Розяснено ОСОБА_1 право звернутись в суд з позовною заявою про захист авторського права та стягнення компенсації.

Нормативно-правове обгрунтування.

Згідно з частиною другою статті 54 Конституції України кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

Відповідно до ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до ст. 16 цього Кодексу.

Стаття 418 ЦК України визначає, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Згідно пункту 16 частини 1, частини 2 статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Закон №3792-ХІІ), об`єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів. Охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо).

Відповідно до ст. 421 ЦК України суб`єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об`єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Частиною третьою статті 426 ЦК України передбачено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 15 Закону №3792-ХІІ визначено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів, публічну демонстрацію і публічний показ, будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення.

Згідно зі статтею 1 Закону №3792-ХІІ публічним сповіщенням (доведенням до загального відома) є передача за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідно до ст. 50 Закону №3792-ХІІ, порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 Закону України «Про авторське право і суміжні права», та їх майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39-41 цього Закону, з урахуванням умов використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21-25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам.

Згідно із ст. 51, п.г ч.1 ст. ст. 52 Закону №3792-ХІІ, захист особистих немайнових і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством. Виплата компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат є одним із способів цивільно- правового захисту авторського права.

Як вбачається із змісту пунктів 11, 12, 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав, належним відповідачем у справі про захист авторського права є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права субєктів авторського права і (або) суміжних прав. Як співвідповідачі можуть залучатися кілька осіб, які, залежно від характеру порушення майнових прав субєкта авторського права і (або) суміжних прав, несуть солідарну або часткову відповідальність.

Майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону №3792-ХІІ; шкоди, завданої субєкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового звязку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоду.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такого порушення, розмір шкоди (за винятком вимоги щодо виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести відсутність порушень авторських прав, дотримання ним вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні об`єкта авторського права, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди.

Розміщення творів у мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного використання, є поданням творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором відповідно до пункту 9 частини 3 статті 15 Закону №3792-ХІІ, тобто таке розміщення є правомірним лише з дозволу автора чи іншої особи, яка має авторське право.

Якщо у звязку з таким розміщенням у мережі Інтернет порушуються майнові права субєкта авторського права, визначені статтею 15 Закону №3792-ХІІ, то це дає підстави для судового захисту авторського права.

При вирішенні спорів щодо порушення авторського права у мережі інтернет необхідно встановити, чи перебуває веб-сайт та розмішена на ньому інформація в розпорядженні особи, якій предявлено позовні вимоги, а також чим підтверджується факт порушення нею авторського права.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

У статті 1 Закону №3792-ХІІ визначено, що веб-сайт - це сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом; веб-сторінка - це складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо; власник веб-сайту - це особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Згідно статті 1 Закону України «Про телекомунікації» домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен.UA - це домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет.

Висновки апеляційного суду.

1) Щодо доведеності факту наявності в позивачки ОСОБА_1 авторського права та факту його порушення.

Колегія суддів вважає, що позивачка довела належними та достатніми доказами наявність у неї авторського права на твір частину перекладу багатосерійного фільму ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також факт порушення даного права - розміщенням без її згоди та виплати авторської винагороди, у мережі Інтернет на інтернет-ресурсі ІНФОРМАЦІЯ_1 та пов`язаних платформах: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серіалу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з можливістю завантаження фільму через торрент систему, з україномовним перекладом, виконаним групою перекладачів, в тому числі і ОСОБА_1 , на замовлення телекомпанії ICTV.

Хоча й на сайті вказана інформація про ОСОБА_1 як однієї із групи перекладачів, однак колегія суддів вважає, що розміщення серіалу з виконаним в тому числі й позивачкою українським перекладом серіалу, без її згоди, порушує її майнові права, визначені п.б) ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст. 15 Закону №3792-ХІІ, які підлягають захисту відповідно до вимог п. а) ст. 50 цього Закону.

Наведені у відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу доводи про те, що позивачкою не доведено порушення її авторського права на аудіовізуальний твір дубльований серіал ІНФОРМАЦІЯ_5 колегія суддів оцінює критично та зазначає, що позивачка не вказувала про наявність у неї авторського права на аудіовізуальний твір.

Проте, охороні за Законом №3792-ХІІ підлягають всі обєкти авторського права, зазначені в ч.1 ст. 8 цього Закону, в тому числі тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською мовою іноземних аудіовізуальних творів.

Тексти перекладів для дублювання, озвучення є самостійним обєктом авторського права (п.16 ч.1 ст. 8 Закону №3792-ХІІ).

Та обставина, що на вказаних позивачкою інтернет-ресурсах розміщено не власне текстовий переклад серіалу Клан Сопрано, а інший обєкт сам серіал ІНФОРМАЦІЯ_5 з українським дубляжем, авторського права на який позивачка не має, не спростовує факту порушення авторських прав позивачки на належний їй обєкт авторських прав частину перекладу багатосерійного фільму ІНФОРМАЦІЯ_5 .

2) Щодо доведеності факту протиправної поведінки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Надані ОСОБА_1 докази у їх сукупності не підтверджують факту протиправної поведінки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та порушення ними авторських прав позивачки.

Так, позивачкою не доведено, що інтернет-ресурс ІНФОРМАЦІЯ_1 , розміщений на платформах: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та розміщена на ньому інформація перебуває у розпорядженні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі ( обидва чи чи один із них) є володільцями облікового запису та встановлювали порядок і умови використання веб-сайту, чи є реєстрантами відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувачами послуг хостингу.

Інформація про витребування в адміністратора систем реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет даних про власника веб-сайтів ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , www.toloka.hurtom.com. - відсутня.

Крім цього, наявні у матеріалах справи докази не доводять також того факту, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мали повноваження на розпоряджання веб-ресурсом та розміщеною на ньому інформацією, чи здійснили розміщення на ньому обєктів авторського права позивачки.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 слід відмовити за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали розширені повноваження розпоряджання веб-ресурсом; в мережі інтернет наявна інформація про те, що ОСОБА_2 був модератором сайту, а також ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були активістами громадського руху Гуртом; модератор сайту це користувач з розширеним обсягом технічних прав; обставини розпорядження відповідачами зазначеними інтернет ресурсами є загальновідомими, що додатково підтверджено іменними банківськими реквізитами ОСОБА_2 ; з аналізу норм Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронну комерцію, Про авторське право і суміжні права вбачається, що право розпорядження будь-яким ресурсом не поставлено у залежність від майнового права на веб-сайт, колегія суддів оцінює критично та зазначає наступне.

Надані позивачкою на підтвердження порушення її авторських прав саме відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 докази, які позивачка вважає загальновідомими, зокрема інформація із інтернет-газети Українська правда, а також інших статей в мережі Інтернет, які наявні на долученому позивачкою електронному носієві (т.1, а.с.19), не свідчать про те, що веб-сайти ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та розміщена на них інформація перебувають в розпорядженні осіб, яким предявлено вимоги.

Зі змісту наданих позивачкою відомостей з мережі Інтернет вбачається наступне:

український некомерційний інтернет-портал Гуртом або Hurtom (hurtom.com ) започатковано (запущено) 7 січня 2007 року, власник невідомо, автор - Konfucius U (псевдонім) ( т.1, а.с. 37);

ІНФОРМАЦІЯ_8 некомерційний сайт, тип торрент-трекер, власник та автор - Konfucius, започатковано 7 січня 2007 року (т.1, а.с.38);

із змісту статті Люди, які гуртом популяризують українське, розміщеної 3 жовтня 2012 року на інтернет порталі Українська правда_життя (life.pravda.com), автор - ОСОБА_7 (текстовий варіант якої наданий позивачкою, т.1, а.с. 40 - 45), а також інших доказів, наявних на електронному носієві, в тому числі під номерами 13, 15, вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є активістами волонтерського інтернет-проекту Гуртом, які є маленькою частиною великого цілого спільноти ідейних людей, які популяризують все українське. Координація між людьми відбувається через сайт користувачі створюють нові теми, де домовляються, хто за які фільми береться. Гуртом є горизонтальною структурою, завдяки якій відбуваються дива самоорганізації спільноти. Користувачі стихійно створили кілька аматорських студій озвучення, групу із субтитрування фільмів, здійснюють оцифрування унікальних раритетних україномовних видань. Засновником Гуртом є адміністратор під псевдонімом ОСОБА_10 , який займається технічною стороною сайту. ОСОБА_11 приєднався до ОСОБА_12 через рік після його створення і був одним з найактивніших користувачів. ОСОБА_13 , як і ОСОБА_11 , є активістом Гуртом з 2008 року, був модератором розділу відео, перевіряв релізи фільмів, підказував, як їх оформлювати, пояснював новачкам, як користуватися ресурсом, модерував розділ, в якому відбувається обговорення.

Отже, наведена інформація свідчить лише про те, що відповідачі з 2008 року є активістами та користувачами зазначених позивачкою інтернет-ресурсів, а не особами, в розпорядженні яких перебувають веб-сайти чи розміщена на них інформація.

Власником зазначених позивачкою сайтів є особа під псевдонімом ОСОБА_10 , яка започаткувала ці сайти у 2007 році, тобто за рік до того, як до них приєднались ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Підстави вважати, що ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 є особою під псевдонімом ОСОБА_10 - відсутні. Із змісту статті вбачається, що ця особа відмінна від особи ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 , та займається технічною стороною сайту.

Вказівка у зазначеній статті про те, що ОСОБА_2 був модератором сайту ( не в цілому, а лише певних розділів), свідчить лише про те, що він був користувачем, який має ширші права порівняно зі звичайними користувачами на зазначених інтернет-ресурсах, однак не є доказом того, що веб-сайти чи розміщена на них інформація перебувала у розпорядженні ОСОБА_2 , що саме він порушив авторські права позивачки та розмістив обєкт її авторських прав на вказаному інтернет-ресурсі.

Щодо вказівки на веб-сайтах ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , www.toloka.hurtom.com. інформації з банківськими реквізитами ОСОБА_2 колегія суддів зазначає, що наявність вказаних реквізитів також не є доказом того, що веб-сайти чи розміщена на них інформація перебувала у розпорядженні ОСОБА_2 .

Дійсно, згідно відповіді ПАТ КБ ПриватБанквід 7.12.2023 року на запит суду за клопотанням позивачки надано відповідь (т.1, а.с. 238) про те, що на імя ОСОБА_2 в банку емітовано карти: №630145; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 . На вказаних позивачкою веб сайтах у різні періоди розміщена інформація із зазначенням про збір коштів (пожертви) на вказані банківські картки. Проте, мета збору коштів на озвучення, дубляж фільмів українською мовою (вказується яких саме, серед них відсутній серіал Клан Сопрано), та інші цілі, які відповідають меті громадянського руху Гуртом - підтримувати та популяризувати все українське. Жоден із доказів, який містить вказівку про банківські реквізити ОСОБА_2 , не свідчить про те, що метою перерахування коштів була оплата за користування сайтом чи використання будь-якої розміщеної на інтернет-ресурсі інформації, в тому числі серіалу Клан Сопрано.

3) Щодо доведеності позовних вимог до відповідача Держава Україна в особі Державної казначейської служби України.

Із змісту позовних вимог вимог ОСОБА_1 вбачається, що протиправна бездіяльність органів досудового розслідування, що призвела до порушення та неналежного захисту її авторських прав, відповідальність за яку несе держава, полягає у наступному:

невиконанні обовязку, визначеного абзацом першим частини другої статті 53 Закону України «Про авторське право і суміжні права»;

невиконання ухвал слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області, постановлених в межах кримінального провадження №0001696.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 53 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за наявності достатніх даних про вчинення такого порушення авторського права, за яке відповідно до закону передбачена кримінальна відповідальність, орган досудового розслідування або суд зобовязані вжити заходів для забезпечення розшуку і накладення арешту на :

-примірники творів (у тому числі компютерних програм і баз даних), записаних виконань, фонограм, відеограм, програм мовлення, щодо яких припускається, що вони є контрафактними, а також засоби обходження технічних засобів захисту;

матеріали й обладнання, призначені для їх виготовлення і відтворення;

документи, рахунки та інші предмети, що можуть бути доказом вчинення протиправних дій.

Позивачкою не надано доказів про те, що вона ставила перед органом досудового розслідування або судом питання про вжиття передбачених заходів для забезпечення розшуку і накладення арешту, не зазначила, які саме обєкти мали були розшукані чи арештовані. Вказане питання в ухвалах Новокаховського міського суду Херсонської області, постановлених в межах кримінального провадження №0001696 не вирішувалось.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про те, що держава не забезпечила виконання обовязку, визначеного абзацом першим частини другої статті 53 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Що ж стосується доводів про те, що держава як субєкт владних повноважень не забезпечила виконання ухвал слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області, постановлених в межах кримінального провадження, та не забезпечила швидке та ефективне відновлення порушених авторських прав позивачки в межах кримінального провадження, колегія суддів зазначає, що наведене не може бути підставою для солідарного стягнення з Держави Україна та інших відповідачів компенсації у звязку з порушенням авторського права ОСОБА_1 .

З наданих позивачкою доказів відсутні підстави для висновку, що до порушення авторських прав позивачки призвели дії чи бездіяльність органів державної влади, відповідальність за які покладено на державу.

Відповідно до ч.6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що постанови слідчого про закриття кримінальних проваджень, порушених за заявою ОСОБА_1 , були скасовані як незаконні, а також не доведено інших підстав для покладення на державу відповідальності за порушення авторських прав позивачки.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Держави Україна слід відмовити за недоведеністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що інші доводи позовної заяви та апеляційної скарги не є суттєвими та такими, що вимагають детальної відповіді на кожен аргумент, та не дають підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.