ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м.Суми

Справа №591/3014/22

Номер провадження 22-ц/816/1131/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» та Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2024 року у складі судді Клименко А.Я., ухваленого в м. Суми, повний текст якого виготовлено 21 лютого 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд», Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» про визнання протиправним та скасування рішення зборів учасників, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 16 червня 1994 року працювала директором Дочірнього підприємства АТ «Сумбуд» комплекс школа-дитячий садок «Казка», в подальшому змінено назву на Дочірнє підприємство ВАТ «Сумбуд» Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа 1 ступеня дошкільний заклад «Казка», а з 18 липня 2013 року на Дочірнє підприємство ПАТ «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас».

11 липня 2022 року її в усному порядку повідомлено про звільнення з роботи. У подальшому на її адресу надійшов поштою наказ про звільнення з посади директора за п. 5 ст. 41 КЗпП України з 01 липня 2022 року у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи. Згідно протоколу №1 від 28 червня 2022 року зборів учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський НВК «Просперітас» її було звільнено на підставі за п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України та ч. 3 ст. 99 ЦК України з 29 червня 2022 року та призначено директором ОСОБА_2 з 30 червня 2022 року. Вважає, що правових підстав для її звільнення відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України не було, вказана норма не може бути поширена на неї, оскільки вона не перебуває у корпоративних відносинах з відповідачем, а перебуває у трудових відносинах і може бути звільнена за загальною процедурою, передбаченою нормами трудового законодавства з відповідними гарантіями від незаконного звільнення. Зазначає, що Статутом ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський НВК «Просперітас» (нова редакція), затвердженим ПАТ «Сумбуд» 21 травня 2013 року, не передбачено такого органу як «Збори учасників дочірнього підприємства», який прийняв рішення про її звільнення (протокол №1 від 29 червня 2022 року). Також, вказує, що Статутом не передбачена можливість припинення повноважень директора, директор призначається і звільняється з посади за погодженням з відповідним органом управління освіти (пункт 7.2 Статуту).

Посилаючись на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення зборів учасників ДП ПАТ Сумського НВК «Просперітас» від 28 червня 2022 року, визнати протиправним і скасувати наказ ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» від 01 липня 2022 року, про її звільнення з посади директора з 01 липня 2022 року, поновити її на посаді директора ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» з 01 липня 2022 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині про поновлення на посаді директора ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» та зобов`язати ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» нарахувати та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 02 липня 2022 року по 13 лютого 2024 року.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення зборів учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» від 28 червня 2022 року.

Визнано протиправним і скасовано наказ ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» №2 від 01 липня 2022 року, яким звільнено ОСОБА_1 з посади директора з 01 липня 2022 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» з 01 липня 2022 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді директора ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» Бритову О.В..

Зобов`язано ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 02 липня 2022 року по 13 лютого 2024 року.

Стягнуто з ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» на користь ОСОБА_1 992 грн 40 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» та ПАТ «Сумбуд» подані апеляційні скарги.

ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що даний спір стосується законності повноваження одноосібного виконавчого органу директора дочірнього підприємства господарського товариства відповідно до вимог ч. 3 ст. 99 ЦК України, тому за своєю правовою природою спір належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Звертає увагу на те, що питання законності протоколу зборів учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» від 28 червня 2022 року №1, яким припинено повноваження позивача на підставі ч. 3 ст. 99 ЦК України та п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Решта заявлених позовних вимог є похідними та залежать від законності рішення органу управління про припинення повноважень позивача.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумбуд», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказує на те, що спеціальним законом як для АТ «Сумбуд», так для дочірнього підприємства Сумського НВК «Просперітас» є Закон України «Про акціонерні товариства» (у редакції, що діяли станом на час виникнення спірних правовідносин). Статут дочірнього підприємства є локальним нормативно-правовим актом та може бути застосовано лише в частинах, що не суперечить закону. На переконання заявника апеляційної скарги, взаємовідносини колективного чи одноособового виконавчого органу дочірніх підприємств з господарським товариством носять корпоративний характер.

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 вересня 2021 року (справа 490/4465/18).

Також вважає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що в день звільнення позивача 01 липня 2022 року власником дочірнього підприємства було прийнято рішення про припинення юридичної особи ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» шляхом ліквідації.

Крім того, звертає увагу суду на те, що з моменту поновлення та до ухвалення судом оскаржуваного рішення, позивач продовжувала в незаконний спосіб утримувати документи та печатку підприємства, що унеможливлювало роботу ліквідаційної комісії та призвело до порушення трудових прав інших працівників.

У відзиві на апеляційні скарги представник позивача заперечила проти їх задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ПАТ «Сумбуд» слід задовольнити частково, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що наказом голови правління ВАТ «Сумбуд» «Про тимчасове призупинення роботи дитячих дошкільних закладів №49 «Казка», №50 «Малятко» від 17 травня 1994 року №15 реорганізовано дитячий садок №49 «Казка» в дочірнє підприємство комплекс: школа-дитячий садок «Казка» АТ «Сумбуд» (т.1, а.с. 18).

Наказом №36 від 27 червня 1994 року «Про призначення директора школи-дитячого садка «Казка» у зв`язку з реорганізацією дитячого садка «Казка» в дочірнє підприємство комплекс школа-сад «Казка», призначено директором комплексу школи-сад «Казка» ОСОБА_1 з 15 червня 1994 року з окладом згідно штатного розпису (т.1, а.с. 20).

Наказом від 06 травня 2006 року №8 змінено назву «Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» Комплекс: школа-дитячий садок «Казка»» на «Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І ступеня дошкільний заклад «Казка»» (т.1, а.с. 23).

Наказом від 18 липня 2013 року №36 змінено назву Дочірнього підприємства Відкритого акціонерного товариства «Сумбуд» Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І ступеня дошкільний заклад «Казка» на Дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства «Сумбуд» Сумський навчально-виховних комплекс «Просперітас» (т.1, а.с. 24).

З протоколу засідання Наглядової ради АТ «Сумбуд» від 27 червня 2022 року слідує, що було вирішено провести 28 червня 2022 року збори учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» з питанням порядку денного: звільнення та призначення директора, призначено осіб уповноважених приймати участь у зборах учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» та делегувати їй відповідного повноваження приймати участь у зборах, а саме Голову наглядової ради АТ «Сумбуд» ОСОБА_3 з правом голосу 50% частки статутного капіталу з усіх питань порядку денного та директора АТ «Сумбуд» ОСОБА_4 з правом голосу 50% частки статутного капіталу з усіх питань порядку денного (т.1, а.с. 33).

Згідно протоколу зборів учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський НВК «Просперітас» №1 від 28 червня 2022 року прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та ч. 3 ст. 99 ЦК України з 29 червня 2022 року та призначено директором ОСОБА_2 з 30 червня 2022 року (т.1, а.с. 34).

01 липня 2022 року №2 директора ДП ПАТ «Сумбуд» НКВ «Просперітас» звільнено ОСОБА_1 з посади директора за п. 5 ст. 41 КЗпП України з 01 липя 2022 року (т.1, а.с. 32).

15 липня 2022 року ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський НВК «Просперітас» поштовим відправлення з описом вкладення направило позивачу наказ про звільнення ОСОБА_1 №2 від 01 липня 2022 року та копію рішення Спостереженої ради №2 від 27 червня 2022 року (т.1, а.с. 30).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушено процедуру звільнення позивача, яке було проведено з підстав, не передбачених законом, в порушення вимог Статуту, що свідчить про незаконність рішення зборів учасників ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський НВК «Просперітас» від 28 червня 2022 року та наказу дочірнього підприємства від 01 липня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 .

Проте з цим рішенням суду колегія суддів погодитися не може, адже справа була розглянута судом першої інстанції з порушенням правил юрисдикції загальних судів.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у статті 2 та частині першій статті 3 ГК України, відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

У пункті 3 частини 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20) зазначила, що корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеним статтею 13 Конституції України, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Зміст частини третьої статті 99 та частини четвертої статті 145 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18).

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Такі ж висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17 (провадження № 14-1цс19)).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18 (провадження № 14-524цс19), від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15 (провадження № 14-613цс18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16 (провадження № 14-472цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18 (провадження № 14-524цс19) неодноразово зазначала про критерії розмежування між трудовими та господарськими спорами з приводу звільнення керівника чи члена виконавчого органу юридичної особи приватного права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 липня 2024 року у справі 573/1020/22 вказувала на те, що критеріями застосування частини третьої статті 99 ЦК України і пункту 5 частини третьої статті 41 КЗпП України є: порядок створення юридичної особи (юридична особа приватного права); форма організації (товариство).

За змістом ч.ч. 2-3 ст. 65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді (у разі її утворення). Керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства.

Зі змісту наданого Статуту ДП ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас», затвердженого головою наглядової ради ПАТ «Сумбуд» 21 травня 2013 року, погодженого Начальником управління освіти і науки Сумської міської ради (т.1, а.с. 35-64) слідує, що формою власності дочірнього підприємства є приватна. Засновником НВК «Просперітас» є публічне акціонерне товариство «Сумбуд», яке має право брати участь в управління НВК (п. 1.3 Статуту). НВК «Просперітас» є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунку в установах банку, печатку з зображенням та написом латиницею, штампом встановленого зразка, бланка з власними реквізитами (п. 1.5 Статуту). НВК «Просперітас» самостійно приймає рішення і здійснює діяльність в межах компетенції, передбаченої чинним законодавством та Статутом (п.1.8 Статуту).

Пунктами 7.1, 7.2 Статуту визначено, що управління НВК «Просперітас» здійснюється його засновником. Рішення засновника носять обов`язковий характер для інших органів управління НВК «Просперітас».

Безпосереднє керівництво НВК «Просперітас» здійснює його директор. Директор призначається і звільняється з посади засновником за погодженням з відповідним органом управління освіти.

З вказаного слідує, що ДП «ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» є окремою юридичною особою приватної форми власності. ОСОБА_1 призначена ПАТ «Сумбуд», як засновником цього дочірнього підприємства, директором та відповідно до ст. 63 ГК України, є посадовою особою НВК «Просперітас».

Предметом оскарження є рішення зборів учасників Дочірнього підприємства ПАТ «Сумбуд» Сумського НВК «Просперітас» від 28 червня 2022 року, оформлене у виді протоколу, а тому підлягає з`ясуванню питання дотримання органом управління, передбаченої цивільним законодавством та установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про припинення повноважень посадової особи, що віднесено до господарської юрисдикції.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 23 лютого 2021 року у справі №753/17776/19 .

Таким чином, з огляду на те, що спір виник з приводу звільнення керівника юридичної особи ДП ПАТ «Сумбуд» Сумський НВК «Просперітас» - ОСОБА_1 на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України внаслідок припинення її повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України, а тому є корпоративним та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства,чого не було взято до уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Ураховуючи, що суд першої інстанції порушив правила юрисдикції загальних судів, визначені статтями 19-22 ЦПК, рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої ст. 255 ЦПК України, а саме: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

З огляду на те, що колегія суддів вирішила на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, вона відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Сумського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч.ч. 1, 2 ст. 377, ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» задовольнити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд», Дочірнього підприємства Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» Сумський навчально-виховний комплекс «Просперітас» про визнання протиправним та скасування рішення зборів учасників, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Сумського апеляційного суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 2 жовтня 2024 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов