Справа № 204/195/24
Провадження № 2/204/1457/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 254 332,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що позивач працював у Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова», остання займана посада помічник генерального директора цивільного захисту та мобілізаційної роботи начальник відділу № 2. 24 липня 2023 року він був звільнений за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію. За період роботи на підприємстві відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі та на момент звільнення відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок щодо виплати всіх сум, належних при звільненні. Загальна суму не виплаченої позивачу заробітної плати склала 254 332,00 грн. Такі дії відповідача є неправомірними. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

19 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзивна позовну заяву. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що заборгованості відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 09.01.2024 року становить 230 426,00 грн. Несвоєчасна виплата заробітної плати обумовлена складною економічною ситуацією та фінансовою кризою, а також розірванням контрактів з РФ, що призвело до великих фінансових збитків. Враховуючи наведені обставини просили у позові відмовити у повному обсязі.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08 квітня 1986 року по 24 липня 2023 року працював у Державному підприємстві «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», наказом № 123-К від 24 липня 2023 року звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 9-10).

Звернувшись до суду позивач зазначив, що відповідач не виплачував позивачу нараховану йому заробітну плату, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі та при звільненні відповідач не провів з ним розрахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

У частині 1 статті 116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Однак, відповідач при звільненні так і не провів з позивачем остаточний розрахунок та не виплатив позивачу нараховану йому заробітну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення має ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України.

Разом з тим, відповідач не в повному обсязі виплачував позивачу нараховану йому заробітну плату.

Відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно з Повідомленням, виданим Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», вбачається, що Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» при звільнені позивача з підприємства 24.07.2023 року, має перед ОСОБА_1 заборгованість з виплати заробітної плати за період з травня 2021 року по червень 2023 року включно у загальному розмірі 254 332,00 грн., з яких: за травень 2021 року 8 167,00 грн., за червень 2021 року 9 591,00 грн., за липень 2021 року 9 826,00 грн., за серпень 2021 року 9 135,00 грн., за листопад 2021 року 10 903,00 грн., за грудень 2021 року 11 533,00 грн., за березень 2022 року 2 125,00 грн., за квітень 2022 року 5 717,00 грн., за травень 2022 року 2 662,00 грн., за січень 2023 року 16 902,00 грн., за лютий 2023 року 17 776,00 грн., за березень 2023 року 17 777,00 грн., за квітень 2023 року 17 796,00 грн., за травень 2023 року 6 198,00 грн., за червень 2023 року 17 708,00 грн., заробітна плата та остаточний розрахунок в місяці звільнення 90 516,00 грн. (а.с. 4).

Суд враховує, що розмір заборгованості відповідача по заробітній платі станом на 09.01.2024 року становить 230 426,00 грн., з яких: за травень 2021 року 8 167,00 грн., за червень 2021 року 9 591,00 грн., за липень 2021 року 9 826,00 грн., за серпень 2021 року 9 135,00 грн., за листопад 2021 року 10 903,00 грн., за грудень 2021 року 11 533,00 грн., за березень 2022 року 2 125,00 грн., за квітень 2022 року 5 717,00 грн., за травень 2022 року 2 662,00 грн., за січень 2023 року 16 902,00 грн., за лютий 2023 року 17 776,00 грн., за березень 2023 року 17 777,00 грн., за квітень 2023 року 17 796,00 грн., за липень 2023 року та остаточний розрахунок в місяці звільнення 90 516,00 грн., що підтверджується довідкою № 5 від 09 січня 2024 року (а.с. 27).

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 слід стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 230 426,00 грн., а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розміру заробітної плати, яка повинна бути стягнута за рішенням суду шляхом негайного виконання, суд виходить з наступних розрахунків: розмір заборгованості по заробітній платі, який стягнуто судом 230 426,00 грн.; період стягнення дорівнює 14 місяців. Отже, розмір заробітної плати який підлягає стягненню шляхом негайного виконання за один місяць становить: 230 426,00 / 14 = 16 459,00 грн.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволені, а саме на суму 230 426,00 грн. та позивач був звільнений від сплати судового збору за цими позовними вимогами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2 304,26 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 47, 115, 116, 233 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 279, 352, 430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (місцезнаходження: 49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 230 426,00 грн. (двісті тридцять тисяч чотириста двадцять шість гривень, 00 копійок).

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (місцезнаходження: 49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ) судовий збір у розмірі 2 304,26 грн. (дві тисячі триста чотири гривні, 26 копійок) на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, у розмірі 16 459,00 грн. (шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень, 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез