Провадження № 4-с/761/101/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Яцишина А.О.

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Явименка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 про закриття провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 , особа, бездіяльність якої оскаржується - Заступник начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзябко Сергія Івановича, боржник ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа за скаргою ОСОБА_3 , на бездіяльність Заступника начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзябко Сергія Івановича, боржник ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

У скарзі на бездіяльність державного виконавця Большова Н.О. просить суд:

-визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзябко Сергія Івановича, що проявилась у невинесенні постанови про накладення штрафу на ОСОБА_2 за невиконаня без поважних причин ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року у справі №761/23680/23 (провадження №2-з/761/798/2023);

-зобов`язати заступника начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзябко Сергія Івановича винести постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року у справі №761/23680/23 (провадження №2-з/761/798/2023).

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокатом Якименком Миколою Миколайовичем подано клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, що у зв`язку із скасування апеляційним судом ухвали про вжиття заходів забезпечення позову та закінчення постановою від 09.07.2024 виконавчого провадження по виконанню скасованої ухвали суду першої. Вважає, що у зв`язку з настанням такої обставини як скасування заходів забезпечення позову та закінчення виконавчого провадження, вбачається відсутність у даній справі предмет спору, що підставою для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 12.08.2024 року, представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Яикменко М.М. підтримав клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.05.2024 року, представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат Власюк К.П. заперечила проти задоволення клопотання.

Представник заінтересованої особи та державний виконавець Дзябко С.І. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Вислухавши думку представника скаржника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Звертаючись до суду із заявою про закриття провадження по справі представник заінтересованої особи вказує про те, що скасовано ухвалу про забезпечення позву у якій вказано заходи, які необхідно виконувати в примусовому порядку та виконавче провадження, в межах якого вони виконуються, у зв`язку з чим вбачається відсутність у даній справі предмета спору.

Разом з тим, на розгляді перебуває скарга подана в порядку Розділу VII ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень, що не є по свій суті позовом і відсутній предмет, який був наявний під час розгляду цивільного спору, що виник між сторонами, був предметом розгляду, результатом якого було відповідне рішення суду. Натомість, наразі розглядається скарга на дії державного виконавця, яке розглядається в порядку здійснення контролю за виконанням судового рішення, що виключає закриття провадження з підстав, визначених у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 про закриття провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 , особа, бездіяльність якої оскаржується - Заступник начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзябко Сергія Івановича, боржник ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 255, 260, 353-355, 447-453 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні клопотання - відмовити.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя :