Провадження №2/523/288/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув клопотання представника позивача адвоката Майбороди Г. О. про доручення доказів та виклик свідка, що подані 12 лютого 2024 року в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання договору довічного утримання та повернення сторін до попереднього стану,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси з липня 2023 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання договору довічного утримання та повернення сторін до попереднього стану, розгляд котрої проводиться за нормами загального позовного провадження з викликом сторін в підготовче судове засідання.

Окрім того, ухвалою суду від 06 вересня 2023 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову.

12 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Майборода Г. О. заявила два письмові клопотання про доручення доказів та виклик свідка.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви адвоката Майбороди Г. О. про доручення доказів та виклик свідка, суд повертає їх без розгляду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 27 липня 2023 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та повернення сторін до попереднього стану та призначено до розгляду за нормами загального позовного провадження з викликом сторін в підготовче судове засідання. (а.с. 27).

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 46).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно із ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, адвокатом Майборода Г. О. було пропущено строк для подання клопотання про доручення доказів та виклик свідка та не зазначено поважних причин пропуску строку. Також клопотання про поновлення пропущеного строку адвокат Майборода Г. О. не заявляла.

Будь-яких доказів в обґрунтування неможливості подання зазначених клопотань та заяв у вказаний строк з причин, що не залежали від позивача ОСОБА_1 , адвокат Майборода Г. О. не надала.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Окрім того, суду не надано доказів направлення зазначених клопотань разом з додатками стороні відповідача, що також є одним із порушень, які унеможливлюють прийняття та доручення зазначених заяв до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. 120, 126, 187,197 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Майбороди Г. О. про доручення доказів та виклик свідка, що подані 12 лютого 2024 року в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання договору довічного утримання та повернення сторін до попереднього стану повернути без розгляду.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя