КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/4529/22
провадження №22-з/824/259/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Гуля В.В. (суддя-доповідач)
суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві заяву представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду м Києва від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми боргу за договором страхування, -
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно з яким просив:
- Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь 8 122 грн. 29 коп. інфляційних втрат, 779 грн. 00 коп. 3 % річних за користування чужими коштами; 8 122 грн. 29 коп. пені, а всього 12 616 грн. 37 коп.;
- Вирішити питання про розподіл судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 3 326,58 грн інфляційних витрат, 697,38 грн трьох відсотків річних від простроченої суми та 7 271,89 грн пені, а всього 11 295,85 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 893,16 грн.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з отриманням правничої допомоги у розмірі 5 400 грн.

Не погоджуючись з указаним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задоволено.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року - скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми боргу за договором страхування - відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 488,60 грн.

22 січня 2024 року представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить розподілити судові витрати у відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України та стягнути зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У суді апеляційної інстанції представником відповідача адвокатом Гусєвим П.В. було заявлено про очікувані судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн та надано попередній розрахунок суми судових витрат.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Постанова Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року прийнята в порядку письмового провадження, необхідності у виклику сторін по справі в судове засідання колегія суддів не вбачає, а отже заява про ухвалення додаткового рішення підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, представник відповідача Гусєв П.В. навів у письмових поясненнях від 01 серпня 2023 року (а.с. 151).

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України).

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (Правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2022 року у справі №915/294/21).

На підтвердження розміру понесених відповідачем Моторним (транспортним) страховим бюро України витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у матеріалах справи містяться копії наступних документів: Договір про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/2021; Додаткова угода до Договору про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/202; Додаткова угода №766 до Договору про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/2021; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; посвідчення адвоката України; довіреність від 06 грудня 2022 року №6-01/53.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/2021 замовник доручає, а виконавець за винагороду приймає на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права (далі - Послуги). Послуги, що надаються на підставі договору, складаються з комплексу дій та/чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, визначеної замовником, за конкретними дорученнями замовника і можуть включати в себе, зокрема, захист прав та законних інтересів замовника, у тому числі у формі представництва інтересів замовника в судах (не залежно від спеціалізації та інстанційності), інших органах, установах, організаціях, підприємствах, третейських судах та перед фізичними особами.

Порядок та розміри оплати регулюється розділом 5 договору про надання послуг в сфері права.

Так, вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем (співвідповідачем, цивільним відповідачем) або третьою особою, а також в інших випадках, визначається, зокрема, наступним чином:

- 2 000 грн - у справі, в якій ціна позову становить 10 000 грн і більше.

Оплата здійснюється замовником шляхом перерахування суми винагороди на рахунок виконавця на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг, який складається виконавцем один раз на місяць та передається замовнику у місяці, наступному за звітнім, у двох екземплярах разом із матеріалами справи.

Згідно Додаткової угоди №766 до Договору про надання послуг в сфері права від 12 жовтня 2021 року №4.1/12-10/2021 від 17 червня 2022 року замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника наступних справ: 172/22 (64883) за позовом ОСОБА_1 до МТСБУ, ціна позову 17 023,58 грн, вартість послуг - 2 000 грн.

Оплата послуг виконавця в розмірі, який вказаний в пункті 1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів поточний рахунок виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами Акту про виконані роботи.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Гусєвим П.В. професійна правнича допомога надавалась МТСБУ у зв`язку з поданням ОСОБА_1 позовної заяви про стягнення боргу за договором страхування, вказано чіткий обсяг послуг, наданих відповідачу, сума гонорару є фіксованою, адвокат в межах здійснення своїх повноважень подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та письмові пояснення.

Співмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою стороною позивача не спростована та судом не встановлена.

Таким чином, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, враховуючи, що стороною позивача не подано заперечень щодо понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, а отже не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у розмірі 2 000 грн.

Зважаючи на те, що апеляційним судом не було вирішено у постанові Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року питання про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, колегія доходить висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєва Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми боргу за договором страхування.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник