Провадження №2/523/237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в місті Одесі, в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 522/19159/23 за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Коваленко В.П. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В., Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 04.08.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. вчинено виконавчий напис № 2945, за яким з ОСОБА_2 на користь гр. ФРН ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за Договором позики від 19.07.2019 року зі змінами внесеними: Договором про внесення змін до Договору позики від 17.01.2020 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 17.07.2020 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 14.01.2021 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 19.07.2021 року, яка за період з 24.07.2021 року 20.01.2022 року складає розмір заборгованості суми у гривнях, що еквівалентно 144000,00 дол. США. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 08.08.2023 року відкрито виконавче провадження ВП № 72479826 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 2945, виданого 04.08.2023 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В.

Позивач зазначає, що вказаний вище виконавчий напис є незаконним та підлягає скасуванню з огляду на те, що приватним нотаріусом Фроловою Р.В. не було перевірено безспірність вимог стягувача належним чином, оскільки жодної письмової вимоги про усунення порушень позивач не отримував.

У зв`язку з вищевикладеним просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. від 04.08.2023 року № 2945.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 26.10.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.04.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд даної справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення даного позову, та просить суд провести розгляд даної справи за його відсутності.

Треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Р.В. та Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце слухання справи.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, 19.07.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, відповідно до умов якого останній отримав у позику грошові кошти в розмірі 3592140,00 грн., що в еквіваленті складає 138000,00 дол. США. Даний Договір було посвідчено Приватним нотаріусом Одеського МНО Місік О.В. за реєстровано у реєстрі за № 1156.

У подальшому, між сторонами було Договір про внесення змін до Договору позики від 17.01.2020 року, Договір про внесення змін до Договору позики від 17.07.2020 року, Договір про внесення змін до Договору позики від 14.01.2021 року, Договір про внесення змін до Договору позики від 19.07.2021 року, які були також посвідчені Приватним нотаріусом Одеського МНО Місік О.В. за реєстровими №№ 87, 752, 48.

В якості забезпечення виконання умов за Договором позики, 19.07.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Іпотечний договір, відповідно дот умов якого остання передала в іпотеку відповідача житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 378,8 кв.м., житловою площею 232,0 кв.м. та господарських будівель: літ «В» - літня кухня, літ. «Г» - вбиральня, № 1, 2 огорожа, І мостіння.

04.08.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. вчинено виконавчий напис № 2945, за яким з ОСОБА_2 на користь гр. ФРН ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за Договором позики від 19.07.2019 року зі змінами внесеними: Договором про внесення змін до Договору позики від 17.01.2020 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 17.07.2020 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 14.01.2021 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 19.07.2021 року, яка за період з 24.07.2021 року 20.01.2022 року складає розмір заборгованості суми у гривнях, що еквівалентно 144000,00 дол. США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. від 08.08.2023 року відкрито виконавче провадження ВП № 72479826 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 2945, виданого 04.08.2023 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

З огляду на вищевикладене, суд констатує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 27.03.2019 року з розгляду справи №137/1666/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Обґрунтовуючи позов, позивач ОСОБА_2 , серед іншого, посилалася на те, що виконавчий напис вчинено без попереднього направлення їй стягувачем будь якої письмової вимоги та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) КЦС/ВС зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 10.11.2021 року за результатами розгляду справи № 758/14854/20, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Суд констатує, на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду від 26.10.2023 року про витребування доказів, приватним нотаріусом Одеського МНО Фроловою Р.В. було надано до суду засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи, які стали підставою для вчинення виконавчого напису № 2945 від 0408.2023 року.

Так, дослідивши вказані матеріали нотаріальної справи суд було встановлено наступні обставини.

Листом від 24.05.2023 року № 121/02-24 приватним нотаріусом Одеського МНО Фроловою Р.В. було направлено ОСОБА_2 . Заяву (вимогу про усунення) представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 з вимогою протягом 30 календарних днів сплатити позику в розмірі 5265878,40 грн., що становить 144000,00 дол. США, а також роз`яснено, що у разі несплати суми позики протягом 30 календарних днів, ОСОБА_3 вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку, відповідно до діючого законодавства України та на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», шляхом вчинення виконавчого напису.

Вказана Заява була направлена позивачу Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення засобами поштового зв`язку «Укрпошта», номер поштового відправлення 524.

Як вбачається із трекінгу відстеження поштового відправлення на № 524, який міститься у матеріалах нотаріальної справи, поштове відправлення було повернуто відправнику за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, суд констатує, що позивачка ОСОБА_2 не отримувала належним чином вимоги про усунення порушення, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, судом встановлено, що у спірних правовідносинах приватний нотаріус не дотримався всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вчинений з порушенням виконавчий напис слід визнати такими, що не підлягає виконанню.

Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази є належними, допустимими, а у своїй сукупності достатніми для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.08.2023 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. за реєстровим № 2945.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 354, ЦПК України, ст.ст. 598, 599, 1046, 1048, 1049, 1052 ЦК України, ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни від 04.08.2023 року № 2945, виданий про стягнення з ОСОБА_2 на користь громадянина Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_3 заборгованість за Договором позики від 19.07.2019 року зі змінами внесеними: Договором про внесення змін до Договору позики від 17.01.2020 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 17.07.2020 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 14.01.2021 року, Договором про внесення змін до Договору позики від 19.07.2021 року, яка за період з 24.07.2021 року 20.01.2022 року складає розмір заборгованості суми у гривнях, що еквівалентно 144000,00 дол. США.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка: АДРЕСА_2

Відповідач: Мюллер Крістіан Георг, громадянин Федеративної Республіки Німеччини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Героїв Прикордонників, буд. № 7 офіс № 2.

.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер