Справа № 646/1660/23
№ провадження 2/646/1004/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря судових засідань Федоровської Д.І.,

представника відповідача Василенка І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання дій незаконними,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить визнати незаконними дії відповідача про зняття з розгляду заяви позивачки про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що з лютого 1980 року позивачка постійно проживає та зареєстрована у вищевказаній квартирі, яка розташована у будинку, що входить до складу комунальної власності Харківської міської громади. Позивачка сама проживає та зареєстрована у цій квартирі. 17.12.2021р. вона звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, але питання про приватизацію було знято з розгляду у зв`язку з відсутністю інформації про місце реєстрації доньки позивачки ОСОБА_2 та у зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію місця проживання позивачки у період з 1980 року про 1996 рік. Про це позивачки дізналася 20.11.2022р. Тому вона 29.11.2022р. повторно подала заяву про приватизацію квартири, зазначивши, що її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та постійно проживає зі своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Сама позивачка з народження проживала у квартирі АДРЕСА_1 . У відповідній «картці прописки» (форма А) міститься відмітка про прописку 27.11.1996р. у зв`язку з досягненням 16-ти років, відмітки про вибуття відсутні. Крім того, рішенням виконкому Червонозаводської районної ради м.Харкова від 04.09.1984р. №517 баба позивачки, ОСОБА_4 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_1 , була призначена опікуном позивачки, яка знаходилася на вихованні у дитячому будинку. Отже, це свідчить про те, що з 1984 р.н. позивачка проживала у цій квартирі після призначення її баби її опікуном. Проте, листом №3829 від 02.12.2022р. відповідач знову відмовив позивачці у розгляді її заяви п ро приватизацію квартири з тих підстав, що малолітня донька позивачки зареєстрована за іншою адресою зі своїм батьком. Позивачка вважає таку відмову незаконною, оскільки її малолітня донька з 2018 року проживає зі своїм батьком, враховуючи кращі житлові умови та оскільки це відповідає дійсним потребам дитини.

Крім того, позивачка зазначає, що у зв`язку з вищевказаними діями відповідача вона була змушена звернутися за професійною правничою допомогою до адвоката Марисюка О.Д., вартість послуг якого склала 20'000 гривень.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову з наступних підстав. Відповідачу належать функції щодо здійснення приватизації об`єктів комунальної власності Харківської міської територіальної громади, у тому числі, житлового фонду. Заява позивачки на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_3 надходила до відповідача двічі, 17.12.2021р. та 29.11.2022р. Зауваження щодо поданих 17.12.2021р. документів позивачка усунула частково. За результатами розгляду документів, які надійшли до відповідача 29.11.2022р., заява про приватизацію була знята з розгляду, а позивачці було роз`яснено про необхідність отримання рішення органу опіки та піклування щодо майнових прав її доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 15.12.2021р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та яка є наймачем квартири АДРЕСА_1 разом з позивачкою та її сином, ОСОБА_6 , на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.11.2021р. №943, яким позивачку визнано наймачем цієї квартири зі складом сім`ї з трьох осіб: наймач, син, донька. Тобто майже одразу після прийняття виконкомом вказаного рішення донька позивачки була перереєстрована за іншою адресою. При цьому відповідач під час здійснення своїх повноважень неодноразово виявляв випадки перереєстрації неповнолітніх дітей та інших членів сім`ї наймачів за іншими адресами з метою виключення їх з числа учасників приватизації житла. Отже, для недопущення порушення майнових прав дитини відповідач знімав з розгляду вищевказані заяви позивачки та вищезазначеними листами роз`яснював недоліки поданих нею документів. Відповідач не приймав остаточного рішення про відмову у передачі у приватну власність квартири, а лише рекомендував отримати у органу опіки та піклування передбачене законом рішення щодо прав дитини, яка разом з позивачкою та її сином є наймачем цього житла. Що стосується зазначеного позивачкою розміру витрат на правову допомогу, то він не відповідає критеріям розумності, необхідності та співмірності. Також позивачкою не доведено факту понесення цих витрат.

Представник позивачки подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що до заяви про приватизацію квартири позивачка додала усі, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» документи, у тому числі, довідку про склад сім`ї, в якій вона зазначена, як єдина особа, що зареєстрована у спірному житловому приміщенні. Осіб, за якими зберігається право користування житловим приміщенням у разі їх тимчасової відсутності, в довідці не зазначено. У дитини позивачки, ОСОБА_2 , є житло за іншою адресою, де вона проживає разом зі своїм батьком та в якому житлові умови значно кращі, ніж у позивачки. Розгляд заяви позивачки не був зупинений, а відповідне питання було зняте з розгляду, отже позивачці було відмовлено у приватизації житла. Від служби у справах дітей не надходило жодних заперечень на позовну заяву, тому за замовчуванням можна дійти висновку про визнання третьою особою позовних вимог.

Позивачка та її представник, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися у судове засідання, подали, кожен окремо, заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та підтримав доводи свого відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, подавши заяву про розгляд справи без його участі. При винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно з копією Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.11.2022р. у квартирі АДРЕСА_1 з 27.11.1996р. зареєстрована позивачка та з 21.11.1998р. - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради народних депутатів від 04.09.1984р. було призначено опікуном позивачки, яка знаходиться у дитячому будинку, її бабу, ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Листом від 13.10.2022р. №1931/0/50-22 Департамент реєстрації Харківської міської ради повідомив позивачку про наявну у картотеці з питань реєстрації фізичних осіб (форми Б) інформацію про прописку 27.11.1996р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є онукою наймача, у квартирі АДРЕСА_1 , а також про те, що у «картці прописки» (форма А) на ім`я позивачки за цією адресою міститься інформація у графі «звідки та коли прибув» - «по досягненню 16 років», у графі «відмітка про прописку» - «27.11.1996р.» та відсутність інформації у графі «куди вибув та відмітка про виписку».

Рішенням виконавчого комітету Харківської міьскої ради від 24.11.2021р. №943 позивачку було визнано наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_4 зі складом сім`ї три особи: ОСОБА_1 наймач, ОСОБА_6 син, ОСОБА_2 дочка, - у зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 17.12.2019р. Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою позивачки та ОСОБА_3 .

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 15.12.2021р., копія якої знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 15.12.2021р. за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Такі ж відомості про реєстрацію місця проживання дитини містяться у Довідці про реєстрацію місця проживання особи, яка видана 15.12.2021р. відділом реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради та копія якої міститься в матеріалах справи.

Листом від 13.10.2022р. №1931/0/50-22 Департамент реєстрації Харківської міської ради повідомив позивачку про наявну у картотеці з питань реєстрації фізичних осіб (форми Б) інформацію про прописку 27.11.1996р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є онукою наймача, у квартирі АДРЕСА_1 , а також про те, що у «картці прописки» (форма А) на ім`я позивачки за цією адресою міститься інформація у графі «звідки та коли прибув» - «по досягненню 16 років», у графі «відмітка про прописку» - «27.11.1996р.» та відсутність інформації у графі «куди вибув та відмітка про виписку».

Листом №11309 від 21.12.2021р. відповідач повідомив позивачку, що за результатами опрацювання документів про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , які надійшли до відповідача 17.12.2021р., було знято з розгляду питання про приватизацію вказаної квартири, оскільки необхідно надати інформацію про місце реєстрації доньки позивачки, враховуючи, що рішенням виконкому Харківської міської ради від 14.11.2021р. №943 позивачку визнано наймачем цієї квартири з наступним складом сім`ї: позивачка, син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_2 . Крім того, у документах відсутня інформація про реєстрацію місця проживання позивачки за період з 01.01.1992р. по 27.11.1996р. та не надано копії паспорту та довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків довіреної особи.

24.11.2022р. позивачка звернулася до відповідача з заявою про повторний розгляд її заяви про приватизацію квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування позивачка послалася на те, що з 1984 року після того, як її опікуном було призначено її бабу ОСОБА_4 , вона постійно проживала за вказаною адресою. Неповнолітня донька позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.12.2021р. постійно проживає зі своїм батьком та зареєстрована за його адресою: АДРЕСА_2 .

Листом №3829 від 02.12.2022р. відповідач повідомив позивачку, що за результатами опрацювання документів про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , які надійшли до відповідача 29.11.2022р., було знято з розгляду питання про приватизацію вказаної квартири,, оскільки рішенням виконкому Харківської міської ради від 14.11.2021р. №943 позивачку визнано наймачем цієї квартири з наступним складом сім`ї: позивачка, син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_2 , яка з 15.12.2021р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до ст.177 Сімейного кодексу батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування відмовлятися від майнових прав дитини.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

У постанові від 07.07.2021р. у справі № 554/3289/20 Верховний Суд дійшов висновку, що малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом. Крім того, право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження. Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції ООН про права дитини). Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці з одним із батьків, оскільки малолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання. Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Не впливає на поважність причин непроживання дитини і наявність у того з батьків, з ким вона фактично проживає, права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним у цьому випадку є забезпечення найкращих інтересів дитини.

Відповідно до абз.4 ч.2 ст.177 Сімейного кодексу батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування відмовлятися від майнових прав дитини.

Як зазначив у своїй постанові від 30.01.2013р. у справі №6-168цс12 Верховний Суд України, майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Отже, право користування дитиною житлом є майновим правом, яке підлягає захисту державою. Відповідний правовий механізм включає контроль органом опіки та піклування за певними випадками управлінням майном дитини, до якого згідно зі ст.190 ЦК України відносяться майнові права.

Таким чином, факт реєстрації дитини за іншою адресою не позбавляє дитину права користування квартирою, наймачем якої є позивачка, нарівні з позивачкою.

Крім того, правова підстава користування дитиною квартирою АДРЕСА_1 була визначена рішенням виконавчого комітету від 24.11.2021р. №943.

Таким чином, під час розгляду справи не було встановлено неправомірності рішень відповідача.

Є помилковими доводи представника позивачки про те, що оскільки представник органу опіки та піклування не подав заперечень на позов, це свідчить про визнання ним позовних вимог за замовчуванням.

Подання заперечень та/або письмових пояснень з приводу позову є правом третьої особи. Та обставина, що третя особа не реалізувала таке право не свідчить про її правову позицію стосовно заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2-5, 11-13, 133, 137, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у разі кщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: 61003, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ідентифікаційний код 14095412, місцезнаходження: м.Харків, майдан Конституції, буд.16.

Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ідентифікаційний код 26489104, місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, буд.55.

Суддя І.С. Блага