КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Головачова Я.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Романенко Олексія Сергійовича , який діє в інтересах Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про розкриття банком інформації, яка містить охоронювану законом таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просив суд зобов`язати АТ «Державний ощадний банк України» надати до Головного управління ДПС у Чернігівській області інформацію в по рахунках ФОП ОСОБА_2 а саме інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 12 листопада 2019 року по 13 жовтня 2021 року на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в Філії Чернігівського обласного AT «Державний ощадний банк України», що знаходиться за адресою: пр. Миру, буд. 19, м. Чернігів, 14000, МФО 353553, із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання при проведенні перевірки.

Заява обгрунтована тим, що до ГУ ДПС у Чернігівській області надійшли відомості із Єдиного державного реєстру щодо припинення підприємницької діяльності ПП-ФО ОСОБА_2 , що відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є підставою для проведення документальної позапланої перевірки.

З метою проведення відповідних заходів, на підставі ст.ст. 20, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України ПП-ФО ОСОБА_2 було направлено лист від 29.12.2021 року № 3201/Ж12/25-01-07-09-12 щодо закриття розрахункових рахунків банківських установах та надання всіх документів пов`язаних з господарською діяльністю за період з 12.11.2019 року по 13.10.2021 року.

Також, ГУ ДПС у Чернігівській області, на підставі ст. 20, ст. 73 Податкового кодексу України, ст. 62 Закону України від 07.12.2000 № 2112-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» направлено лист до установи банку, де у ПП-ФО ОСОБА_2 відкритті рахунки, з проханням надати інформацію по вказаному в листі розрахунковому рахунку.

До ГУ ДПС у Чернігівській області від Філії Чернігівського обласного АТ «Державний ощадний банк України» м. Чернігів надійшла відмова в наданні запитуваної інформації з посиланням на ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватися у контролюючих органах як фізична особа-платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, повинна закрити усі рахунки відкриті у фінансових установах.

Тому, ГУ ДПС у Чернігівській області змушене звертатися до суду, в порядку п. 73.4 ст. 73 Податкового кодексу України, яка дозволяє отримати інформацію про наявність та рух коштів на рахунках ПП-ФО ОСОБА_2 в обсягах більших ніж передбачено п. 73.3 ст. 73 ПК України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Чернігівській області про розкриття банком інформації, яка містить охоронювану законом таємницю відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Романенко О.С. , який діє в інтересах Головного управління ДПС у Чернігівській області подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ «Ощадбанк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення прийняте судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме, положення ч.2 ст.350 ЦПК України, оскільки заявник має підстави для розкриття банківської таємниці платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 , відповідно до п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України та зазначав їх у своїй заяві, проте суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення справи та не дослідив докази, що надавалися заявником.

Суд першої інстанції, не врахував роз`яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.09.2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», а саме п. 13, де вказано, що при розгляді справ про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, за заявою органу державної податкової служби суду слід звернути увагу, зокрема, на те, що відсутність у справі рішення (наказу) керівника відповідного органу державної податкової служби про проведення документальної планової або позапланової, виїзної або невиїзної перевірки платника податку не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки ці документи, як докази у справі, оцінюються судом поряд з іншими наданими суду доказами.

Суд першої інстанції, зазначав, що «заявник в заяві не наводить, які саме права та інтереси порушені платником податків фізичною особою ОСОБА_2 та у чому саме полягає порушення, отже заява не містить обґрунтованих обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю», проте не врахував що контролюючий орган просить суд розкрити банківську таємницю в зв`язку з недостатньою кількістю інформації для проведення позапланової документальної перевірки.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви, не зазначив яким саме нормам Податкового кодексу України суперечить звернення до суду в порядку п.73.4 ст. 73 ПК України.

12 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Дем`янова Ігоря Юрійовича, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

16 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Мушкало Світлани Миколаївни, просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що заявник не надав суду наказ (копію) про призначення документальної позапланової перевірки і не посилається на нього в заяві, із зазначенням його номеру та дати. Заявником документально не підтверджено того, що ним здійснено всі заходи/процедури досудового отримання інформації, що містить банківську таємницю та не додано до заяви документального підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

Відповідно до підпункту 20.1.5 пункту 20.1статті 20 ПК України контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Саме по собі неподання у встановлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких проведення перевірки є неможливим або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до пункту 75.1статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 73.3статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Відповідно до ст. 348 ЦПК України в заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що однією з істотних умов договору банківського рахунка є гарантування банком збереження банківської таємниці.

Отже, у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, в межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суд від 19 травня 2022 року у справі №386/17441/21, від 08 червня 2022 року у справі №686/17998/21, від 18 лютого 2020 року у справі №761/4673/19, від 27 червня 2022 року в справі №686/17906/21, від 21 липня 2022 року у справі №686/17914/21, від 21 квітня 2022 року у справі №761/8629/19.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області перебуває платник податків фізична особа ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресаою: АДРЕСА_1 .

Платник податків фізична особа ОСОБА_2 має розрахункові рахунки в Філії Чернігівського обласного АТ «Державний ощадний банк України», а саме № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що знаходяться за адресою: пр. Миру, 19, м. Чернігів, 14000, МФО 353553.

До ГУ ДПС у Чернігівській області надійшли відомості із Єдиного державного реєстру щодо припинення підприємницької діяльності ПП-ФО ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

З метою проведення відповідних заходів, на підставі ст.ст. 20, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України ПП-ФО ОСОБА_2 було направлено лист від 29.12.2021 року № 3201/Ж12/25-01-07-09-12 щодо закриття розрахункових рахунків банківських установах та надання всіх документів пов`язаних з господарською діяльністю за період з 12.11.2019 року по 13.10.2021 року (а.с. 10-11, 12). Однак з копії зворотнього повідомлення, та відсутністю доданої копії конверта не можливо встановити, отримано чи ні, цей лист ОСОБА_2 ..

Також, ГУ ДПС у Чернігівській області, на підставі ст. 20, ст. 73 Податкового кодексу України, ст. 62 Закону України від 07.12.2000 № 2112-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» направлено лист до установи банку, де у ПП-ФО ОСОБА_2 відкритті рахунки, з проханням надати інформацію по вказаному в листі розрахунковому рахунку (а.с. 13).

До ГУ ДПС у Чернігівській області від Філії Чернігівського обласного АТ «Державний ощадний банк України» м. Чернігів надійшла відмова в наданні запитуваної інформації з посиланням на ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 14).

У зв`язку з відмовою АТ «Державний ощадний банк України» надати інформацію, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулось до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо платника податків фізичної особи ОСОБА_2 , а саме інформацію про обсяг та обіг коштів за період з 12 листопада 2019 року по 13 жовтня 2021 року на розрахункових рахунках № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в Філії Чернігівського обласного AT «Державний ощадний банк України», що знаходиться за адресою: пр. Миру, буд. 19, м. Чернігів, 14000, МФО 353553, із зазначенням контрагентів, а також дати та суми операцій, призначення платежів, які подавались до банку, з метою використання при проведенні перевірки.

В обґрунтування також заяви вказано, що на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України призначена документальна позапланова перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 12.11.2019 року по дату закриття.

Також заявником зазначено, що розкриття АТ «Ощадбанк» інформації, яка містить банківську таємницю із зазначенням контрагентів, а також дати та суми проведених операцій та призначення кожного платежу по зазначених в заяві розрахункових рахунках необхідна з метою використання при проведенні перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 , оскільки у даному випадку, єдиним можливим способом проведення перевірки є дослідження руху коштів на рахунках платника податків фізичної особи ОСОБА_2 ..

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку відмовляючи у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, оскільки Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області не надало суду жодних доказів щодо проведення в установленому порядку перевірки з питань дотримання платника податків фізичної особи ОСОБА_2 податкового законодавства та/або неможливості вчинення дій відповідно до способів реагування, передбачених законом, а також не довело існування обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновків про те, що заявник не навів, які саме права та інтереси порушені платником податків фізичною особою ОСОБА_2 , а у чому саме полягає порушення, однак суд не врахував, що контролюючий орган просив суд розкрити банківську таємницю в зв`язку з недостатньою кількістю інформації для проведення позапланої документальної перевірки, суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Як вже встановлено судом, заявник в заяві посилався лише на те, що ним направлено лист від 29.12.2021 роуц №3201/Ж12/25-01-07-09-12 з повідомленням ОСОБА_2 про проведення перевірки щодо закриття розрахункових рахунків в банківських установах та надання всіх документів, пов`язаних з господарською діяльністю за пероід 12.11.2019 року-13.10.2021 року.

До заяви заявником додано копію вищевказаного листа (а.с. 10-11) та зворотнє поштове повідомлення (а.с. 12). Разом з тим поштове зворотнє повідомлення не містить відомостей про вручення ОСОБА_2 даного листа.

Між тим, заявник не надав суду наказ (копію) про призначення документальної позапланової перевірки і не посилається на нього ні в заяві, із зазначенням його номеру та дати, ні в апеляційній скарзі. В матеріалах справи такий наказ також відсутній, як і відсутні данні про його направлення та отримання ОСОБА_3 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви не вказав які саме нормам Податкового кодексу України суперечить звернення до суду в порядку п. 73.4 ст. 73 Податкового кодексу України, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відмовляючи у задоволенні заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що заявником документально не підтверджено того, що ним здійснено всі заходи досудового отримання інформації, що містить банківську таємницю та не додано до заяви документального підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, що суперечить ст. 81 ЦПК України.

Слід зазначити, що загалом доводи апеляційної скарги є ідентичними за змістом до заяви про розкриття банківської таємниці та не містять обставини, які б свідчили про неправильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, заявником не доведено належними та допустимими доказами підстави, які б були б достатніми для ухвалення судом рішення про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Романенко Олексія Сергійовича , який діє в інтересах Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «30» жовтня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Я.В. Головачов

В.І. Олійник