Справа № 190/332/24
Провадження №2/190/176/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, вказуючи, що 27 жовтня 2001 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 .. У період зареєстрованого між ними шлюбу набули у власність майно, а саме 06 вересня 2022 року на банківський рахунок чоловіка ОСОБА_2 були зараховані грошові кошти у розмірі 7500000 грн. у якості одноразової грошової допомоги батькові загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 .. 01 листопада 2023 року рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірвано. Оскільки спірні грошові кошти були набуті 06.09.2022 року, в той час коли вони перебували у зареєстрованому шлюбі, вважає, що ці кошти мають правовий статус майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому частки дружини та чоловіка в такому майні є рівними.

У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати грошові кошти у розмірі 7500000 грн., які 06 вересня 2022 року були зараховані на банківський рахунок ОСОБА_2 у якості одноразової грошової допомоги батькові загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визнати за нею та ОСОБА_2 право власності за кожним на частину грошових коштів в розмірі 7500000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 3750000 грн..

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання по стримуванню ворожої агресії РФ проти України загинув їх рідний з позивачкою син ОСОБА_3 . В вересні 2022 року на їх банківські рахунки з дружиною ОСОБА_1 надійшли виплати від держави Україна за смерть загиблого сина по 7500000 грн. кожному. Вважає, що ці виплати не є сумісним майном подружжя, вони вже були розподілені рівними частинами кожному з батьків, а тому вимоги позивача розподілити по частині виплату, яку він отримав є безпідставними та мають ознаки зловживання процесуальними правами звернення до суду. Крім того, в провадженні СВ ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за ч. 5 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2 у розмірі 2586000 грн., які є виплатою за загиблого сина, де відповідач визнаний потерпілим. Вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені так і факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони з 27 жовтня 2001 року по 01 листопада 2023 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу.

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 06.09.2022 року на рахунок останнього було зараховано 7500000 грн. у якості одноразової грошової допомоги батькові загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 /а.с.70/.

Згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 06.09.2022 року на рахунок позивача було зараховано 7500000 грн. у якості одноразової грошової допомоги матері загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 /а.с.90/.

Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається внесення відомостей за №0000247 від 14.06.2023 року за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2 /а.с.41/.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Відповідно до частини другої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 14-351цс18 одноразова грошова допомога, виплата якої передбачена статтею 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відноситься до соціальних виплат.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Оскільки спірна грошова допомога отримана відповідачем під час перебування сторін у шлюбі, тому відповідно до вказаних вище норм матеріального права ці кошти є спільним сумісним майном подружжя та підлягають поділу між сторонами.

Як встановлено судом, відповідач отримав одноразову грошову допомогу у розмірі 7500000 грн. 06 вересня 2022 року, а шлюб між сторонами розірвано рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивач не надала до суду належних та допустимих доказів, що отримані відповідачем під час шлюбу кошти були використані не в інтересах сім`ї, а в будь-який інший спосіб.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні кошти є спільною сумісною власністю подружжя, проте позивачем не надано докази, що ці кошти, які отримані відповідачем 06 вересня 2022 року, витрачені не в інтересах сім`ї під час шлюбу, який розірваний лише рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року.

Таким чином, за відсутності жодних доказів, що спірні кошти були витрачені не в інтересах сім`ї, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса