Справа № 199/9796/22
(2/199/100/24)
РІШЕННЯ

іменем України

30.01.2024

м. Дніпро

справа №199/9796/22

провадження №2/199/100/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Терентієвої Я.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням, -

за участі учасників справи:

представника позивача адвоката Чіп Я.М.

представника третьої особи адвоката Пихтіна К.В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням.

У березні 2023 року подав позовну заяву в порядку ст.ст.49,51 ЦПК України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позову посилався на те, що водій ОСОБА_2 , 26 липня 2022 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес» р.н. НОМЕР_1 , рухався приблизно із швидкістю 70 км/годину по автодорозі М-30 «Стрій - Ізварине», Новомосковського району Дніпропетровської області, зі сторони м. Павлоград в напрямку м. Дніпро, де в цей час на 1011 км.+530 м., діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки не вибрав безпечну швидкість руху, відволікся від керування, виїхав за межі проїзної частини дороги, та допустив зіткнення вказаного автомобіля з металевою опорою внаслідок чого пасажирка вказаного ТЗ отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Своїми діями, водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 ПДР України.

Вказані обставини встановленні, та об`єктивно підтверджуються ухвалою Новомосковського міськрайонного Дніпропетровської області від 11.10.2022 по справі № 183/6288/22 про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням водія з потерпілою на підставі ст. 46 КК України, якою встановлений причино-наслідковий зв`язок між протиправними діями водія ОСОБА_2 та скоєним ДТП, внаслідок якого позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_1 , був спричинений матеріальний збиток.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 28-08.22 від 26.08.2022, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП належного позивачу ТЗ складає 1 516 384,60 гривень, а вартість транспортного засобу до ДТП - 496 103,16 гривен. Отже належний позивачу транспортний засіб «Мерседес» р.н. НОМЕР_1 вважається фізично знищеним. Оскільки пошкоджений транспортний засіб позивача був проданий на підставі договору купівлі-продажу № 7719/23/000139 від 10 березня 2023 року за 65 000 гривень, то розмір спричиненого матеріального збитку позивачу складає: 496 103,16 - 65 000 = 431 103,16 гривень.

Так як надані третьою особою після відкриття провадження по справі докази підтверджують той факт, що безпосередньо в день спричинення збитків він працював водієм на ТОВ «Д. Транс» (код 37899956), а оскільки ДТП мало місце саме під час виконання трудових обов`язків, то враховуючи вищенаведені норми матеріального права належним відповідачем по справі та відповідальною особою за спричинені збитки є саме відповідач - ТОВ «Д. Транс».

На підставі викладеного, позивач просив суд - стягнути із відповідача на користь позивача спричинений внаслідок ДТП матеріальний збиток в розмірі 431 103,16 гривень; стягнути із відповідача на користь позивача вартість проведення оцінки спричиненого матеріального збитку в розмірі 4000 гривень, та інші судові витрати по справі.

У судовому засіданні адвокат Чіп Я.М. представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач ТОВ «Д.ТРАНС» повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за місцем знаходження юридичної особи. Відповідач не скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

Адвокат Пихтін К.В. представник третьої особи Севастенкова А.Л. позов не визнав, підтримавши наданий відзив на позов. Зокрема пояснив, що позивачем не доведено розмір збитків, заподіяних пошкодженнями транспортного засобу. Відповідно до наданого Позивачем звіту №28-08.22 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у ДТП що сталось 26.07.2022 ринкова вартість транспортного засобу становить 496 103,16 гривень; вартість відновлювального ремонту 1 516 384,60 гривень (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 808 199,49 гривень). Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу згідно звіту про оцінку становить 496 103,16 гривень. Відповідно до підпунктів д) та е) пункту 1.4. розділу І Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 24 листопада 2003 року за №1074/8395 Методика застосовується з метою: визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно пунктів 2.2. - 2.4. розділу II Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. Вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно пункту 7.17. та 7.18. розділу VII Методики якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічна недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів визначення вартості транспортного засобу після ДТП, тобто, ринкової вартість технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, що унеможливлює встановлення дійсного розміру матеріального збитку.

Звіт про оцінку не може вважатися належним та допустимим доказом розміру (вартості) матеріального збитку.

Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 липня 2022 року приблизно о 16 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Мерседес» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 рухався приблизно із швидкістю 70 км/годину по автодорозі М-30 «Стрій - Ізварине», Новомосковського району Дніпропетровської області, зі сторони м. Павлоград в напрямку м. Дніпро, де в цей час на 1011 км.+530 м., діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки не вибрав безпечну швидкість руху, відволікся від керування, виїхав за межі проїзної частини дороги, та допустив зіткнення вказаного автомобіля з металевою опорою внаслідок чого пасажирка вказаного ТЗ отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Своїми діями, водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 ПДР України.

Дані обставини встановлені ухвалою Новомосковського міськрайонного Дніпропетровської області від 11.10.2022 по справі № 183/6288/22 про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням водія з потерпілою на підставі ст. 46 КК України, якою встановлений причино-наслідковий зв`язок між протиправними діями водія ОСОБА_2 та скоєним ДТП.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок ДТП позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_1 , був спричинений матеріальний збиток.

Пунктом 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження №14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом встановлено, що під час ДТП, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Д.ТРАНС».

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, а саме слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС» на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток спричинений дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 431 103 (чотириста тридцять одна тисяча сто три) грн. 16 коп.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи результат розгляду справи з Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. та на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4311 (чотири тисячі триста одинадцять) грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС» на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток спричинений дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 431 103 (чотириста тридцять одна тисяча сто три) грн. 16 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4311 (чотири тисячі триста одинадцять) грн. 03 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 08 лютого 2024 року.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.ТРАНС», , місце знаходження вул. Колодязна, 2-а, м. Дніпро, 49044.

третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя О.Б. Подорець