Справа № 592/8651/24
Провадження № 2/591/1167/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-х осіб: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1

про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , 3-х осіб: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини і свої позовні вимоги мотивує тим, що Він перебував у шлюбі з Відповідачкою з 18 грудня 2006 року. Від шлюбу подружжя має двох дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від 15 березня 2024 року відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми шлюб між подружжям було розірвано. 17 січня між Позивачем та Відповідачкою було укладено договір про поділ майна, згідно якого Позивач отримав будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у якому проживає разом із сином. Відповідачка на теперішній час проживає у Швейцарії, де до початку 2024 року проживав і син подружжя - ОСОБА_4 , але виявивши небажання проживати разом з матір`ю, Відповідачка надала заяву про повернення дитини до України у супроводі бабусі. Позивач утримує сина, турбується про стан його здоров`я, займається його розвитком та вихованням. Також, син відвідує гуртки, має рекомендації зі школи, де зарекомендував себе як старанний та працелюбний учень. Мати ж успіхами сина не цікавиться, а також не бере участі у його вихованні та утриманні, не спілкується з Позивачем та сином протягом тривалого часу. Встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини Позивачу необхідне з метою захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається самостійним вихованням та утриманням дитини, а тому просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітню дитину сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 02 липня 2024 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 серпня 2024 року о 09 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою від 09.08.2024 року було замінено 3-тю особу по справі на ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ).

09 серпня 2024 року розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою Відповідача по справі у судове засідання на 19 вересня 2024 року о 13 год 00 хв.

19 вересня 2024 року сторони до суду не з`явились, від представника Позивача надійшла заява від 19.09.2024 року про розгляд справи у його відсутність.

26 серпня 2024 року від Відповідачки надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі. у якій зазначається наступне: відповідачка підтверджує той факт, що перебувала у шлюбі із Позивачем, який було розірвано 15 березня 2024 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На теперішній час Відповідачка проживає у Швейцарії від початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. До кінця 2023 року проживала у Швейцарії разом із сином - ОСОБА_4 .. Проте, у кінці 2023 року син виявив бажання проживати разом з батьком, тому повернувся в Україну. Також, Відповідачка підтверджує той факт, що Позивач на теперішній час самостійно виховує та утримує сина з початку 2024 року, самостійно піклується про нього, займається його розвитком, вихованням та лікуванням, самостійно і одноособово несе тягар його утримання. Спору стосовно виховання сина Відповідачка з Позивачем не мають, оскільки син сам виявив бажання проживати з батьком. Проти задоволення позову про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина без участі матері не заперечує.

3-тя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надіслало на адресу суду письмові пояснення, де зазначали що участь органу опіки та піклування при розгляді заяви про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини не є обов`язковою. Тому просять розгляд справи проводити без участі її представника згідно з чинним законодавством, не порушуючи прав та законних інтересів дитини.

3-тя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 також надіслав письмові пояснення, у яких зазначив, що Позивачем не надано належних доказів до суду, що він утримує дитину. Надані суду письмові докази лише свідчать про наявність у Позивача сина та виконання свого обов`язку як батька щодо його виховання та утримання, доказів про ухилення виконання матір`ю своїх обов`язків - відсутні. Крім того, з наявних документів вбачається, що мати докладає максимально зусиль щодо догляду за своїми дітьми. Але на даний час перебуває за межами країни. Також, як вбачається із позовної заяви Позивача, він не зазначає, які юридичні наслідки безпосередньо породжує розгляд даної справи та встановлення вказаного ним факту. Окрім цього, факт проживання та самостійного виховання дітей не оспорювався жодним з учасників справи. При цьому метою заявленого ним встановлення факту проживання та самостійного виховання та утримання сина, йому потрібно для захисту прав дітей. Однак, законодавством не передбачено встановлення юридичного факту з метою майбутніх та потенційно можливих ускладнень щодо соціальних прав. Отже, ІНФОРМАЦІЯ_1 було зроблено висновок, що Позивач звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюється та не ставиться під сумнів. Тому, за встановлених обставин цієї справи, відсутні підстави для висновку, що батько виховує дитину сам, оскільки таке може мати місце лише у випадку, коли мати у дитини відсутня, об`єктивно позбавлена можливості брати участь в житті дитини, або свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. А також, просить прийняти пояснення до розгляду та долучити до матеріалів справи, врахувавши викладену у них позицію, відмовити у задоволені позовної заяви за необґрунтованістю та створенню штучних умов для ухилення від мобілізації. Розгляд справи здійснювати без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлюється, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З 18 грудня 2006 року Позивач перебував у шлюбі з Відповідачкою, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 108 від 20.12.2006 року.

Від шлюбу подружжя має двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 15 березня 2024 року шлюб між сторонам було розірвано. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, байдужості до життя та проблем кожного.

17 січня 2024 року Позивач та Відповідачка уклали договір про поділ спільного майна, згідно якого Позивач став власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому на даний час проживає разом з сином.

Син - ОСОБА_4 на даний час дійсно проживає із Позивачем та повністю знаходиться на його одноособовому утриманні, Відповідачка матеріальної допомоги не надає, що спонукає його до звернення до суду з позовом про встановлення відповідного юридичного факту.

У зв`язку із зміною обставин в житті, колишнім подружжям досягнуто усної згоди стосовно визначення місця проживання сина після припинення шлюбних відносин, участі в забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо.

На даний час Відповідачка проживає у Швейцарії. Син до початку 2024 року проживав з матір`ю. Але через небажання сина проживати з матір`ю вона надала заяву про повернення дитини в Україну у супроводі бабусі. Також мається лікарське заключення Психіатричної університетської клініки у м. Цюрих про психічний стан дитини та висновок лікарів про не бажання сина проживати з матір`ю.

Позивач зазначає, що любить свою дитину та спроможний забезпечити її всім необхідним, постійно слідкує за станом здоров`я дитини, розвитком, виховує та піклується про сина, це підтверджується наступними письмовими доказами.

Майновий стан позивача підтверджується відомостями з податкової декларації Позивача за 2023 календарний рік. Позивач є діючим ФОПом.

У власності Позивача як зазначалось вище є будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від лікаря педіатра, у декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу укладену на ім`я сина, її законним представником значиться Позивач.

Згідно довідки від 25.04.2024 року № 01-20/252, що видана Сумським закладом середньої освіти № 15 СМР, батько відвідує всі заходи у школі, які проводяться згідно плану роботи: батьківські, консультації.

Згідно характеристики виданої класним керівником на сина ОСОБА_4 , він зарекомендував себе як старанний, працелюбний, уважний та дисциплінований учень. Відповідально ставиться до навчання, має гарну пам`ять, розвинене логічне мислення та має високий навчальний потенціал. Тобто син характеризується виключно з позитивної сторони, також в характеристиці зазначається, що дитина проживає у неповній сім`ї. Вихованням та навчанням сина займається батько. Мати сина перебуває за кордоном.

Згідно довідки, що видана на ім`я сина Позивача у ГО «Федерації Шотокан Карате-До», плату за навчання вносить батько, приводить і забирає сина також Позивач. Мати контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується.

На підставі вище зазначених письмових доказів, можна зробити висновок, що батько одноосібно займається вихованням сина, піклується про його здоров`я, розвиває у сина додаткові навички. Майновий стан Позивача дозволяє йому одноособово утримувати дитину.

Мати у житті сина участі не приймає, не цікавиться виховним процесом в школі, психологічним станом та здоров`ям дитини, не забезпечує дитину, про її життя Позивачу майже нічого не відомо, оскільки з Відповідачкою він не спілкується.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що Відповідачка самоусунулась від виховання та утримання свого сина - ОСОБА_4 , не приймає участі у його вихованні, лікуванні та розвитку, взагалі не цікавиться його життям.

Позивач ОСОБА_1 без участі матері самостійно виховує свою дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повністю утримує його та опікується його здоров`ям та розвитком, а тому вимога про встановлення даного факту підлягає задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 263-265, 293, 294, 315 -319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 вересня 2024 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО