Номер провадження: 22-ц/813/4077/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25.04.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/11982/23

Номер провадження: 22-ц/813/4077/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід усього складу судової колегії Одеського апеляційного суду під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Васильків О.В. о 15 годині 56 хвилині 11 грудня 2023 року, повний текст рішення складений 21 грудня 2023 року,

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь: 1) на відшкодування матеріальної шкоди - 205 343,08 грн.; 2) інфляційні втрати в розмірі - 127 424 грн.; 3) компенсацію за завдану моральну шкоду, в результаті вчинення злочину, пов`язаного з незаконним заволодінням грошових коштів, в розмірі - 150 000,00 грн..

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі - 205 343,08 грн. та інфляційні втрати у розмірі - 127 424,00 грн., що були завдані кримінальним правопорушенням.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за завдану моральну шкоду в результаті вчинення злочину в розмірі - 100 000,00 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 3 646,80 грн..

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року залишено без руху (Т. 2, а. с. 67 - 67 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом було подано заяву якою усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.02.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 року (Т. 2, а. с. 75 - 75 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.02.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду з повідомленням учасників справи (Т. 2, а. с. 79).

25.04.2024 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відвід усього складу колегії суддів Одеського апеляційного суду.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи заяви про відвід усього складу колегії суддів Одеського апеляційного суду.

Адвокат Гайдай Я.Ф., діючий від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про відвід, з підстав її необґрунтованості.

Заслухавши думку учасників справи, які прийняли участь в судовому засіданні, дослідивши доводи заяви про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи ОСОБА_2 про відвід усього складу колегії суддів Одеського апеляційного суду не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

З огляду на вищевикладене, об`єктивний критерій вимагає щоб особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, тобто відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заява про відвід обґрунтована тим, що Одеським апеляційним судом оприлюднено інформацію про те, що 25 квітня 2024 року о 14 год 15 хв розгляне справу № 947/11982/23 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на користь особи, яка за 13 років не довела у кримінальному провадженні № 520/3592/15-к факт і подію вчинення щодо себе злочину та не встановила її обвинувальним вироком суду.

Діючи на користь та в інтересах цієї особи, із метою завдання апелянту матеріальної шкоди, стягнув з неї суму в розмірі - 5 470,20 грн., яку визначив як - "судовий збір", всупереч п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Заявниця вказує, що судді Заїкін А.П., Таварткіладзе О.М. , Погорєлова С.О. принизили її честь, гідність і ділову репутацію як викривача, оприлюднивши про неї інформацію як про

особу, що завдала школи вчиненням кримінального правопорушення без наявності про це винесеного щодо неї обвинувального вироку суду. Тим самим судді викрили своє упередженне ставлення до неї та намір продовжити її кримінальне переслідування в цивільному процесі на користь особи, що 13 років намагається заволодіти ї майном.

Участь судді Одеського апеляційного суду Таварткіладзе О.М. у провадженні як судді, що приймав участь у судовій справі № 2-1459/2007, ухвалював проти ОСОБА_1 рішення Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2007 року, яке "завдало збитків", що має відшкодувати апелянт, є повторною участю судді у розгляді справи та недопустимою, відповідно до ст. 37 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви про відвід суддів, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому, відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Посилання заявниці на те, що суддя Таварткіладзе О.М. приймав участь у розгляді іншої справи №2-1459/2007, та вказане свідчить про повторний розгляд справи вказаним суддею, не є підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі №2-1459/2007 та у даній справі №947/11982/23 різний предмет, підстави та учасники справи, тому посилання на те, що суддя Таварткіладзе О.М. приймає участь у розгляді цієї самої справи не підтверджено.

Належних та допустимих доказів про суб`єктивну упередженість судової колегії Одеського апеляційного суду заявницею не надано. Особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

За вищевказаних у заяві про відвід доводів підстави для відводу відсутні.

Інших підстав для відводу суддів судової колегії Одеського апеляційного суду, самовідводу за наявними на даний час у справі матеріалами не виявлено.

Таким чином, заява ОСОБА_2 про відвід суддів не містить визначених законом підстав для відводу суддів. Жодними доказами не підтверджуються існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів. Тому, вказані у заяві доводи не є підставами для задоволення відводу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не довела наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судової колегії Одеського апеляційного суду при розгляді даної цивільної справи. Заява ОСОБА_2 про відвід судової колегії Одеського апеляційного суду є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід усього складу судової колегії Одеського апеляційного суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 29 травня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе