Справа № 462/4370/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

присяжних Зелизняк Г.М., Шимчака Р.С.,

при секретарі Данилович Н.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представник особи, відносно якої розглядається питання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові в окремому проваджені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначити його опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що він є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Уже протягом тривалого часу його батько через різні захворювання, такі як хвороба Альцгеймера, цукровий діабет в стадії декомпенсації, дифузний карідосклероз, гіпертонічна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія, страждає в тому числі на психічні розлади, що має проявом наступні ознаки як розлади пам`яті, дезорієнтація в просторі та часі, не впізнає родичів та знайомих, мовному контакту не доступний. Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ №627112 від 18.01.2024 року, ОСОБА_4 призначено інвалідність І групи підгрупи «А», інвалідність встановлено безтерміново, він потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Заявник може та має бажання бути його опікуном, здійснює за ним догляд, має для цього відповідні навички, можливості та час. В зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять заяву задовольнити. Окрім цього, заявник додатково пояснив, що інших родичів, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_4 немає, оскільки його рідний брат проживає на тимчасово окупованій території АР Крим у м.Севастополь.

Представник ОСОБА_4 , щодо якого розглядається заява ОСОБА_3 не заперечив проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заяву у повному обсязі та просила заяву задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника та представника особи, відносно якої розглядається питання, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною.

Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 /а.с.8/.

Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №158296 від 01.05.2024 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають заявник ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_4 , а також неповнолітні доньки заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.13/.

Як убачається з консультаційного висновку психіатра від 28.09.2023 року, ОСОБА_4 встановлено діагноз: деменція при хворобі Альцгеймера з пізним початком /а.с.11/.

Згідно з листком огляду невропатолога від 10.01.2024 року, ОСОБА_4 встановлено діагноз: хвороба Альцгеймера з пізнім початком, виражені когнітивні розлади, з втратою навиків до самообслуговування /а.с.10/.

ОСОБА_4 призначено інвалідність І групи підгрупи «А», інвалідність встановлено безтерміново, він потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, що підтверджується довідкою до акту МСЕК серії 12 ААГ №627112 від 18.01.2024 року /а.с.5/.

Згідно з ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1 ст. 30 ЦК України до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків.

Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1 ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності не існує.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Згідно із ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №1065 від 08.08.2024 року, на даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі деменції внаслідок хвороби Альцгеймера та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними /а.с.33-34/.

Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна.

Також, згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Як убачається із подання Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 11 жовтня 2024, враховуючи протокол №9/1 засідання опікунської ради при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 10 жовтня 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне у разі визнання недієздатним ОСОБА_4 його опікуном призначити ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 за станом здоров`я може бути опікуном свого батька, житлом забезпечений, офіційно працевлаштований, піклується про батька та доглядає за ним. Під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Відомості про притягнення до кримінальної вдповідальності заявника відсутні. Заявник має можливість та бажання доглядати за своїм батьком і бути його опікуном.

Як убачається з матеріалів справи, а також не заперечується учасниками справи, інших осіб з кола родичів, які б могли бути опікунами ОСОБА_4 немає, оскільки його інший син ОСОБА_7 проживає на тимчасово окупованій території АР Крим у м.Севастополь.

Передбачених ст. 64 ЦК України умов, за яких призначення ОСОБА_1 опікуном фізичної особи неможливе, судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 внаслідок тяжкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також враховуючи, що заявник бажає та має можливість бути опікуном ОСОБА_4 , є його сином, не обмежений у своїй цивільній дієздатності, доглядає за ОСОБА_4 , інших родичів, які б виявили бажання бути опікунами не встановлено, суд приходить до переконання, що заява про визнання ОСОБА_4 недієздатним та встановлення над ним опіки є підставною та підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює заявнику, що зі спливом дворічного строку, на який ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатним, він може не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним.

Керуючись статтями 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265,293,299,300 ЦПК України,суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - недієздатним.

Встановити над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опіку.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , опікуном недієздатного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною становить два роки.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 жовтня 2024 року.

Головуючий - суддя:

Присяжні:

Оригінал рішення.