Провадження № 2-о/185/388/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

25 вересня 2024 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Павлоградської міської ради, Міністерство оборони України, Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Глєбова Глєба Валерійовича звернулась з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява сформована в системі «Електронний суд» 23 вересня 2024 року.

25 вересня 2024 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

За змістом заяви метою встановлення факту батьківства є здійснення дитиною права на спадкування, а також отримання статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Як передбачено частиною 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частини першої статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною другою статті 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці першої-п`ятої черг).

За змістом частини першої статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Зміст заяви ОСОБА_1 не дає підстав вважати про відсутність спору про право, оскільки у разі встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_2 дитина, народжена заявницею, претендуватиме на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , що свідчить про наявність спору про право з іншими спадкоємцями померлого або з відповідною територіальною громадою (у разі відсутності інших спадкоємців).

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 521/13620/18.

Встановлення факту родинних відносин з померлою особою надає дитині заявниці право на спадкування, тобто встановлення цього факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, заявниця має право подати позов на загальних підставах. Відповідачем у справі про встановлення факту батьківства, що розглядається в порядку позовного провадження, у разі відсутності інших спадкоємців за заповітом чи за законом має бути територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за місцем розташування цього майна.

Керуючись частиною 4 статті 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Павлоградської міської ради, Міністерство оборони України, Перша павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства.

Заявниця має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва