ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9967/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

24 жовтня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником 1/4 частини нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 . Маючи намір реалізувати своє право на розпорядження частиною квартири, позивачу стало відомо що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.05.2004 за №9151 16-ю київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 05.05.2004 за №АА897365 Дарницького ВДВС у м. Києві накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . Після закінчення виконавчого провадження арешт державним виконавцем скасовано не було, що наразі позбавляє власника вільно розпоряджатися належним йому майном та порушує його права як власника. В зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до відповідача за захистом свого порушеного права.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просила позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 , є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01.07.2003 за № НОМЕР_1 /а.с.6/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, від 08.03.2024 за №369070119, вбачається, що на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника АА897365 від 05.05.2004 /а.с. 7/.

Згідно відповіді Дарницького ВДВС у м. Києві від 01.04.2024 вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 01.04.2024, виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають. /а.с. 8/.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач позбавлений вільно розпоряджатися своїм майном, яке належить йому, проте арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, 280 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови АА897365 Відділу державної виконавчої служби від 05.05.2004, запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 9151, зареєстровано 14.05.2004 Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: