Справа № 585/1975/24
Номер провадження 2/585/647/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,

Справа № 585/1975/24, провадження № 2/585/647/24.

Позивач: ОСОБА_1 »,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку загального позовного провадження справу про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних та інфляційних втрат.

Представник позивача: ОСОБА_3 , який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1322687 від 26.04.2024.

Представник відповідача: ОСОБА_4 , яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1050566 від 22.05.2024.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних та інфляційних втрат.

В обґрунтування позову посилається на те, що 09.02.2016 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Платинум Банк» був укладений кредитний договір № 740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016 року, предметом якого було надання споживчого кредиту на суму 14 144,00 грн терміном з 09.02.2016 року по 19.05.2019 року. Згідно договору ПАТ «Платинум Банк» надає ОСОБА_2 грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (Сума кредиту становить 14 144,00 грн. у валюті: українська гривня), а ОСОБА_2 зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити комісію за надання кредитом та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.2. Договору (Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом, термін та виконання інших зобов`язань у повному обсязі на умови та в строки /терміни ,що визначені Договором. 1.2. Банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 14 144,00 грн.; б) строк кредитування - 39 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних; г) комісія за надання кредиту - 400,00 грн.; д) комісія за обслуговування кредиту - 368,00 грн.; е) цільове призначення - поточні потреби; ж) дата повернення кредиту - 19.05.2019 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором, а ОСОБА_2 умови договору не виконав, не здійснював погашення заборгованості. Відповідно до договору № 740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016 вказано в пункті 2.8., згідно якого зазначено, що погашення заборгованості здійснюється платежами в сумі 761,00 на строк 39 платіжних періодів, тому сукупна сума заборгованості за кредитним договором № 740/8662DCLSK36PT1 становить 29 679,00. В подальшому право вимоги за цим договором було відступлене ТОВ "Кредит -Капітал", яке згідно з договором про відступлення права вимоги від 01.07.2022, відступило права вимоги за кредитними договорами ТОВ "Компані Фінанс". В свою чергу договором про відступлення права вимоги від 01.07.2022 право вимоги за кредитним договором № 740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016 року перейшло до ОСОБА_1 . Отже з 01.07.2022 року належним Кредитором за Кредитним Договором № 740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016 року є саме ОСОБА_1 , саме він має право вимоги до ОСОБА_2 . Станом на дату 25.04.2024 р. (дата написання позовної заяви) умови Кредитним Договором № 740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016 року ОСОБА_2 не виконав, а тому ОСОБА_1 вважає, що за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст. 625 ЦК України, має право стягнути з боржника 3 % річних та інфляційні витрати, з наступних підстав Відповідно до розрахунків, що додаються до позовної заяви, розмір 3 % річних за період з 19.05.2019 - 25.04.2024 становить 4 398.00 грн., відповідно до розрахунку від 25.04.2024, сума інфляційного збільшення за період 19.05.2019 - 25.04.2024 становить 16 198,90 грн.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016 у розмірі 29 679,00 грн., суму інфляційного збільшення за період з 19.05.2019 - 25.04.2024 - 16 198,90 грн. та 3 % річних за період з 19.05.2019 - 25.04.2024 у розмірі - 4 398.00 грн.

Від представника відповідача - адвоката Яцун О.П. надійшов відзив на позов, в якому представник вважає вимоги позивача незаконним та необґрунтованими. Не заперечує факту укладення між первісним кредитором та її довірителем кредитного договору, при цьому зазначає, що ОСОБА_2 згідно графіків погашав заборгованість по договору до того часу, поки діяв ПАТ «Платинум банк». Неодноразово звертався на гарячу лінію з метою дізнатись актуальні рахунки по оплаті боргу за кредитним договором, але йому було відмовлено. Також представник відповідача зазначає, що суд не може ухвалити судове рішення, встановивши фактичні обставини, які мають суттєве значення, на підставі недопустимого доказу: копії кредитного договору, копій договорів відступлення права вимоги. До матеріалів справи не додані оригінал платіжного доручення, згідно якого вбачається, що відповідач отримав кредит. Також адвокат Яцун О.П. посилається на сплив у даному випадку позовної давності, оскільки строк закінчення кредитного договору - 19.05.2019. Тобто такий строк закінчився 19.05.2022. Просить в задоволенні позву відмовити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

02.05.2024 судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.32).

14.06.2024 постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження (а.с.68).

03.07.2024 до суду від представника позивача надійшла пропозиція на укладення мирової угоди (а.с.76-77).

15.08.2024 підготовче провадження закрито. Справа призначена до розгляду по суті (а.с.79).

Представник позивача через систему «Електронний суд» подавав суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, крім цього повідомив, що є військовослужбовцем (мобілізованим) та проходить службу в зоні бойових дій. У заяві також вказав, що у разі непередбачуваних ситуацій (відсутність зв`язку) просить розглядати справу без його участі та без участі позивача (а.с.71).

В судове засідання, призначене на 24.10.2024 представник позивача на відеоконференцію не вийшов.

Представник відповідача та відповідач до суду не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

09.02.2016 між АТ «Платинум банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) №740/8662DCLSK36PT1, предметом якого був кредит у розмірі 14144 грн., зі строком користування 39 платіжних періодів,з фіксованою процентною ставкою 0,0001% дата повернення кредиту 19.05.2019 (а.с.27, 58-59).

03 січня 2020 року між ПАТ «Платінум банк» та ТОВ «ФК «Кредит капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває право вимоги банку до позичальників, поручителів та інших фізичних осіб, зазначених у Додатках №№1-2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників божників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки божників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами забезпечення з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, та іншими договорами (правочинами), з яких випливають зобов`язання божників, згідно реєстрів у Додатках №№1-2 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за право вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених цим Договором (а.с.47-48).

За реєстром договорів, прав вимоги за якими відступають та божників за такими договорами до ТОВ «Кредит капітал» перейшло право вимоги до боржника за кредитним договором №740/8662DCLSK36PT1 ОСОБА_2 , сума боргу, зазначена в реєстрі станом на 03.01.2020 15479 грн (а.с.49-50).

16.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором №740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016, укладеного між ПАТ «Платинум банк та ОСОБА_2 за період з 03.01.2020 по 17.05.2021 в сумі 7751 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7728 грн. заборгованості за комісією, загальний розмір заборгованості 16678, 77 грн. (а.с.60).

01 липня 2022 року між ТОВ «Кредит-капітал» (Кредитор) та ТОВ «Компанія фінанс (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги №Рт/1-100 на умовах якого Кредитор відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належних кредиторові права грошової вимог до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників між первинним кредитором і боржником (а.с.7-8)

З долученого Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №Рт/1-100 вбачається, що одним з боржників, до якого ТОВ «Компанія фінанс», як новий кредитор набуло право вимоги є відповідач (№83) (9-15).

01 липня 2022 року між ТОВ «Компані фінанс» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги №01/07, на умовах якого Кредитор передає (відступає) за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між первинним кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.16-17).

Під порядковим номером 83 у Реєстрі боржників до указаного Договору відступлення прав вимоги № Рт/1-100 від 01.07.2022 вказаний ОСОБА_2 . Залишкова сума кредиту указана у розмірі 10000 грн., прострочені відсотки 7751,00 грн. сума простроченої комісії 7728,00 грн., сума загальної заборгованості - 15479,00 грн. (а.с.18-24).

Стороною позивача долучено розрахунок 3% річних, проведеного за вихідними даними по даті виникнення заборгованості - 19.05.2019, дата розрахунку 25.04.2024, сума - боргу 29679 грн., кількість прострочених днів 1803, розрахунок проведений за період з 19.05.2019-25.04.2024, сума 3% річних згідно проведеного розрахунку - 4398 грн. (а.с.27 зворот).

Також стороною позивача долучено розрахунок індексу інфляції, згідно якого сума інфляційного збільшення за період з 19.05.2019 по 25.04.2024 становить 16198 грн (а.с.28).

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22) наголосила на сформульованій правовій позиції, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа. Це ж саме стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Мотиви суду.

Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для відмови в задоволенні позову.

Судом встановлено, що 09.02.2016 між АТ «Платинум банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) №740/8662DCLSK36PT1, предметом якого був кредит у розмірі 14144 грн., зі строком користування 39 платіжних періодів,з фіксованою процентною ставкою 0,0001% дата повернення кредиту 19.05.2019 (а.с.27, 58-59).

За невиконання умов указаного Договору позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка, як він вважає існує перед ним, як новим кредитором по відношенню до ОСОБА_2 .

У Реєстрі боржників до Договору відступлення прав вимоги № Рт/1-100 від 01.07.2022 сума загальної заборгованості за цим Договором указана у розмірі 15479,00 грн. (а.с.18-24).

Представник позивача у позові зазначає, що заборгованість за указаним вище Договором станом на 25.04.2024 становить 50275,90 грн., з якої 29679 грн. сукупна вартість кредиту, при цьому не вказує за який період ця заборгованість виникла, яким чином розрахована, не долучає суду відповідного розрахунку та обмежується лише зазначенням суми боргу, що не дозволяє суду перевірити, чи вірно проведений розрахунок з урахуванням всіх вимог до його проведення.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі №161/16891/15-ц) дійшов висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Між тим, із урахуванням викладеного, на підставі наданих позивачем доказів, суд вбачає, що розмір боргу, заявленого позивачем до стягнення, є таким, що не знайшов свого належного та допустимого підтвердження за розглядом справи.

У зв`язку з цим,сума проведених представником позивача розрахунків інфляційних втрат та 3% річних не приймається до уваги, оскільки їх розрахунок проводився виходячи із суми заборгованості, яка не знайшла свого підтвердження в суді та без врахування п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу.

Більше цього, з матеріалів справи вбачається, що 16.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованість за указаним вище кредитним договором №740/8662DCLSK36PT1 від 09.02.2016, укладеного між ПАТ «Платинум банк та ОСОБА_2 за період з 03.01.2020 по 17.05.2021 в сумі 7751 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7728 грн. заборгованості за комісією, загальний розмір заборгованості 16678, 77 грн. (а.с.60).

Крім цього, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є те, що фізична особа, якою є ОСОБА_1 у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа ( Постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22)).

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають.

Щодо застосування строку позовної давності, про що представник відповідача заявляє у відзиві, то у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеним.

Тобто, застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог».

У даному випадку відсутня наявність порушеного права, суд відмовляє в позові у зв`язку з необґрунтованістю та не доведеністю позовних вимог, а тому у вирішенні положень про позовну давність, не має необхідності.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних та інфляційних втрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання його повного тексту.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник відповідача: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4 , тел.. НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складений 04.11.2024.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова