Справа № 459/2251/24
Провадження № 2/459/628/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі головуючого Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Гук Т. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

23.08.2024 представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 75 187,75 гривень заборгованості та 2 422,40 гривень судового збору.

В обґрунтування позову послався на те, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 12.08.2014 було укладено кредитний договір № 3423 (надалі Кредитний договір), на підставі якого відповідачу було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн, який в подальшому було збільшено до суми 58393,69 грн. За умовами кредитного договору банк зобов`язувався видати грошові кошти позичальнику (відповідачу), а позичальник, в свою чергу, зобов`язувався їх повернути на умовах, визначених у Кредитному договорі. Представник позивача стверджує, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Позивач направив відповідачу письмову вимогу (повідомлення) ОСОБА_1 на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 складає 75187,75 грн, з яких: 53393,69 грн заборгованість за тілом кредиту; 21794,06 грн заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією. Щодо дотримання строків позовної давності представник позивача зауважив, що кредитний договір укладено між сторонами 12.08.2014. Однак, кредитною карткою відповідач користувався і здійснював платежі до 06.12.2023, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Оскільки позивач звернувся до суду 08.08.2024, то строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 27.08.2024 у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті.

24.09.2024 сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

Представник позивача просив розгляд даної справи проводити у його відсутності, вказавши, що не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 30 вересня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 24 вересня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 30 вересня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2014 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), була підписана угода про надання кредиту № 3423. За вказаною угодою відповідачу було видано кредитну картку з лімітом овердрафту у сумі 1000 грн, строк користування овердрафтом 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за овердрафтом 2%, розмір процентної ставки 36,00 % річних (а. с. 13).

12.08.2014 відповідачем також підписано Загальні умови договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків (а. с. 14-16).

В матеріалах позовної заяви наявна розписка ОСОБА_1 про те, що він отримав платіжну карту у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом. З правилами користування карткою ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись (а. с. 20).

Із довідки про збільшення кредитного ліміту на підставі кредитного договору №3423 від 12.08.2014 вбачається, що ОСОБА_1 було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн, в подальшому кредитний ліміт був збільшений до 58 393 грн (а. с. 30).

До позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку за період з 12.08.2014 по 01.07.2024, з якої вбачається, що кредитна картка була активована відповідачем та він активно користувався кредитними коштами (а. с. 37-60).

З копії витягу ЄДРПОУ встановлено, що Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» являється правонаступником ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» з 19.07.2016 (а. с. 21-24).

Із розрахунку заборгованості, наданого АТ «ПУМБ», вбачається, що у відповідача за кредитним договором №3423 від 12.08.2014 наявна заборгованість, яка станом на 01.07.2024 становить 75 187, 75 грн з яких: 53 393,69 грн - заборгованість за кредитом; 21 794,69 грн - заборгованість процентами; 0 грн - заборгованість за комісією (а. с. 31-36).

02 липня 2024 року АТ «ПУМБ» направив відповідачу ОСОБА_1 на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, письмову вимогу (повідомлення) № КНО-44.2.2/382, відповідно до якої АТ «ПУМБ» вимагав виконати зобов`язання, а саме: погасити заборгованість в загальному розмірі 75 187, 75 гривень протягом 30 днів з моменту отримання цього листа (а. с. 25-26).

Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань представник позивача звернувся до суду для захисту своїх порушений прав та стягнення заборгованості.

При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 629, 525, 612, 611 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами, підписавши кредитні документи, погодив таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами.

У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку в повному обсязі не сплатив, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3423 від 12.08.2014 є обґрунтованою.

Як вбачається із письмової заяви відповідача, останній визнав позов та згідний сплати заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі.

Беручи до уваги наведене, враховуючи те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд прийшов до висновку що, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 ЦПК України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією від 09.08.2024, а решту суми судового збору необхідно стягнути з відповідача в користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 530, 610, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263, 265, 279, 352 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 3423 від 12.08.2014 в сумі 75 187 (сімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» 50% сплаченого судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Повернути Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний банк» з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.09.2024

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4).

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя: М. В. Мельникович