Справа № 297/2435/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого МИХАЙЛИШИН В. М., за участю секретаря Балега Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що 07 жовтня 2017 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2023 року розірвано. Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін залишився проживати разом з позивачкою, який знаходиться на її вихованні та утриманні. Як зазначила позивачка, відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, у зв`язку з чим позивачка звернулася в суд із даною позовною заявою.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву, до якої долучив виписки з банку про щомісячне переведення грошових коштів на рахунок позивачки для підтримання своєї дитини. Крім цього, долучив копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №890733 від 19.06.2024 року, відповідно до якої йому встановлена ІІІ група інвалідності до 03.06.2025 року.

Також, 25 жовтня 2024 року відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву до Берегівського районного суду Закарпатської області, в якій зазначив, що він ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію в розмірі біля 2000 гривень; до отриманого ним інфаркту він кожен місяць переводив на картку колишньої дружини грошові кошти; позивачка обмежує живе спілкування з сином. У зв`язку з цим, відповідач просив викликати позивачку в Україну для дачі пояснень своїм діям і в судовому порядку роз`яснення порядку спілкування з дитиною. Разом з цим, відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони мають спільного сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років 3196,00 гривень 50% = 1598,00 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час звернення до суду 1281,50 гривень та 1598,00 гривень). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2563,00 гривні та 3196,00 гривень).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Щодо письмових заперечень відповідача ОСОБА_2 суд контатує наступне.

Так, до заяви ОСОБА_2 від 29.07.2024 року було долучено: виписки з банку про щомісячне переведення грошових коштів на рахунок позивачки та копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №890733 від 19.06.2024 року, відповідно до якої йому встановлена ІІІ група інвалідності до 03.06.2025 року.

Разом з цим, відповідачем на спростування заявлених позовних вимог, а саме неспроможності сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі, не надано суду належних та допустимих доказів. Зокрема, не долучено довідку про доходи чи відсутність таких, довідку про розмір пенсії чи інших доказів у підтвердження його пояснень.

Надані відповідачем виписки з банку про щомісячне переведення грошових коштів на рахунок позивачки свідчать про його добровільне надання матеріальної допомоги, однак не свідчать про те, що зазначені грошові кошти були перераховані саме на утримання та потреби неповнолітньої дитини сторін.

Стосовно питання щодо роз`яснення в судовому порядку його спілкування з дитиною, суд зауважує, що відповідачем не було подано до суду, в порядку визначеному нормами ЦПК України, зустрічної позовної заяви із даною позовною вимогою.

Отже, відповідачем ОСОБА_2 не спростовано належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги позивачкою ОСОБА_1 ..

Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати неповнолітнього сина, якому виповнилося 6 років, а відповідачем не спростовано неможливість сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 265, 267, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (мешканка АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з 27 травня 2024 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН