Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2024 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,
секретар Біла О.О.,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.01.2024 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Дідков», ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення коштів. (а.с. 43-51 т. 4)
В судове засідання позивач ОСОБА_5 , її представник адвокат Волинець В.В. не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду заяв. (а.с. 55 т. 4)
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представник - адвокат Чернякова М.А. в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду заяв. (а.с. 52 т. 4)
Відповідачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, їх представник - адвокат Чернілевська Р.В. надала заяву про вирішення питання у її відсутність. (а.с. 61 т. 4)
Представник відповідача ТОВ "Дідков" - адвокат Ковалевський Є.В. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд заяв у його відсутність, щодо задоволення заяв про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача на користь відповідачів судових витрат не заперечує. (а.с. 58-59 т. 4)
Відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду заяв. (а.с. 54 зворот, 57 зворот, 56 зворот т. 4)
Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення і часткового задоволення заяв представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Чернякової М.А., представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Чернілевської Р.В. щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На а.с. 146 т. 1 копія ордеру серії АВ №1026085 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Черняковою М.А. відповідачу ОСОБА_2 .
На а.с. 220 т. 1 копія ордеру серії АВ №1026085 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Черняковою М.А. відповідачу ОСОБА_3 .
На а.с. 187 т. 1 копія ордеру серії АВ №1026085 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Черняковою М.А. відповідачу ОСОБА_1 .
На а.с. 39 т. 4 копія ордеру серії АВ №1048648 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Чернілевською Р.В. відповідачу ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
В постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. (справа №753/1203/18) зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно постанови Верховного Суду від 23.12.2021 р. (справа №755/7943/20) належними та допустимими доказами, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, є: ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанції до прибуткового касового ордера. Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу. Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2021 р. в справі №910/7520/20 вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, з невеликою кількістю письмових доказів, суд вважає заявлений розмір витрат сторони відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатами Черняковою М.А., Чернілевською Р.В. роботі (наданими послугами), тому необхідно ухвалити додаткове рішення: стягнути на користь відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позивача ОСОБА_5 по 6000,00 грн витрат на правничу допомогу кожному, в стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 по 6000,00 грн витрат на правничу допомогу кожному, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного додаткового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Повне додаткове рішення виготовлено 09.02.2024 р.
Суддя О.О.Венгрин