Справа № 296/8937/24
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження

01 жовтня 2024 рокум. Житомир

суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів,

у с т а н о в и л а:

26 вересня 2024 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів. У вказаній позовній заяві ОСОБА_1 просить: визнати незаконним рішення, дії чи бездіяльність Виконавчого комітету Житомирської міської ради, якими вчинено 18 випадків порушення цивільних прав ОСОБА_1 ; прийняти пояснення щодо розміру моральної шкоди та відшкодувати моральну шкоду за вчинення 18 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності в сумі 180 000 гривень

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що Виконавчим комітетом Житомирської міської ради вчиненно 18 випадків порушення законодавства, які призвели до вчинення незаконних рішень, дій чи бездіяльності, якими порушено її цивільні права.

ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді її клопотання від 05 лютого 2015 року про надання дзволу на одержання земельної ділянки, порушено строки, оскільки таке клопотання було розглянуто 20.08.2015 №978 через 200 днів. Позивачка зазначає, що порушено Закон України «Про місцеве самоврядування», оскільки органи виконавчої влади незаконно відмовив у складанні висновку щодо надання в установленому законом порядку земельної ділянки, а надали довідку від 16.02.2015 №262/13, якою зазначили, що земельну ділянку, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовується в межах «червоних» ліній, тобто відноситься до території багатоповерхової житлової забудови, згідно Генерального плану м. Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 №266, а також вказали, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна.

Ознайомившись з такою довідкою, позивачка зазначає, що відповідачем не були враховані долучені до клопотання від 05.02.2015 документи, а саме: викопіювання на якому зазначена бажана земельна ділянка; фотографію забудови; акт обстеження земельної ділянки з доданими фотографіями.

ОСОБА_1 вважає, що такою незаконною відмовою порушено законодавство, оскільки рішенням 15 сесії від 21.06.2012 №400 надано дозвіл на складання проєкту землеустрою, на самовільне будівництво 210 гаражів, без дозвільних документів площею 1,20 га; рішенням сесії від 28.05.2003 №193 про передачу у власність земельної ділянки за адресою провулок 1-й Винокурний 9, площею 0,0903 га; рішенням сесії від 28.05.2003 №193 про передачу у власність земельну ділянку за адресою провулок АДРЕСА_1 , площею 0,100 га.

Позивачка зазначає, що твердження, яке викладено в довідці від 16.02.2015 №262/13, відносно того, що земельна ділянка відноситься до території багатоповерхової забудови є незаконним, оскільки Виконавчим комітетом Житомирської міської ради детальний план не розроблявся та не затверджувався.

ОСОБА_1 вважає що відмова у наданні дозволу на складання проєктів землеустрою, щодо відведення земельних ділянок є порушенням законодавства, оскільки у рішенні 50 сесії від 20.08.2015 №978 висновки не відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

З доданих до позовної заяви письмових доказів вбачається, що 05 лютого 2015 року ОСОБА_1 зверталася до Виконавчого комітету Житомирської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки:

- орієнтовною площею 0,0903 га, місцезнаходження земельної ділянки АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд

- орієнтовною площею 0,100 га, місцезнаходження земельної ділянки АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд

- орієнтовною площею 1,20 га місцезнаходження земельної ділянки ПК «Хмільники», цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Рішенням п`ятдесятої сесії шостого скликання Житомирської міської ради від 20 серпня 2015 року № 978 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд) на підставі ст.ст. 39, 118, 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки земельна ділянка розташована на території багатоповерхової житлової забудови.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних із реалізацією публічної влади. Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а, провадження № 11-574апп18).

Відповідно до ч.10 ст.118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає оскарженню у порядку адміністративного судочинства, якщо рішення органу місцевого самоврядування/органу виконавчої влади, вимоги позивача або ж заперечення відповідача не пов`язані з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб (постанова ВП ВС від 30 травня 2018 року у справі №826/5737/16).

Як встановлено зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 вважає, що при розгляді її заяви відповідачем не було дотримано вимог чинного законодавства, в тому числі, неправомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, порушено строки і процедуру розгляду клопотання, не взято до уваги всі надані нею документи, внаслідок чого їй також заподіяно моральну шкоду. Позивач визначає відповідачем у своїй позовній заяві Виконавчий комітет Житомирської міської ради, який є суб`єктом владних повноважень, а тому спір у даній справі є публічно-правовим та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

При цьому, вимога про стягнення моральної шкоди також підлягає розгляду адміністративним судом за правилами ч.5 ст.21 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и ла :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів.

Роз`яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Житомирським окружним адміністративним судом (вулиця Бориса Лятошинського, 5, м.Житомир 10001).

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК