Справа № 693/1140/23
Провадження № 2/693/61/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.10.2024 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Коцюбинської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Олійник С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Дмитра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 693/1140/23 за позовною заявою СТ «Худозабійний пункт» до ОСОБА_1 , третя особа Виконавчий комітет Жашківської міської ради, про встановлення сервітуту на право проїзду на земельній ділянці.

Ухвалюючи вищевказане рішення, судом не стягнуто з позивача судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу, тому відповідачпросить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 36 000 гривень.

У відповідності до п.3 ч.1, ч.2,3,5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2024 року позовну заяву СТ «Худозабійний пункт» про встановлення сервітуту на право проїзду на земельній ділянці залишено без задоволення.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Договір про надання правої допомоги укладено між відповідачем та адвокатом Шевченком Д.В. 29 жовтня 2023 року.

19 вересня 2024 року складено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги до вказаного договору, яким визначено вартість адвокатських послуг у сумі 36 000 грн. та надано рахунок-фактуру №1.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року в справі № 280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач у клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу просить визнати завищеними витрати на правову допомогу та зменшити їх вдвічі. При цьому позивач у клопотанні лише звертає увагу, що на його думку вартість адвокатських послуг завищена.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що резолютивну частину рішення у вказаній цивільній справі слід доповнити та вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 148, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Дмитра Валерійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Доповнити резолютивну частину рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2024 року в справі 693/1140/23 абзацом п`ятим наступного змісту:

Стягнути СТ «Худозабійний пункт»на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська