Провадження № 2-з/761/549/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Левицької Т.В., при секретарі Герасько Д.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кєєр Олени Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та 3% річних, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва 24 вересня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кєєр Оленою Сергіївною подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить суд: накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, а саме: земельну ділянку (загальною площею 0,1га), кадастровий номер: :03:007:0041, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120 до набрання чинності судового рішення по даній справі; будинок у (загальною площею 35,8 кв м, житлова площа 13,8 кв м), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 1758959, до набрання чинності до набрання чинності судового рішення по даній справі, грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках (депозитних, поточних, карткових) в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 637 125,55 грн., що еквівалентно 15 413,27 доларів США до набрання чинності судового рішення по даній справі.

Так, в заяві зазначено, що між ОСОБА_2 як позичальником та ОСОБА_1 як позикодавцем було укладено договір позики у спрощеній формі - розписки від 18.04.2020 року та від 01.04.2023 року. Згідно з розпискою від 18.04.2020 року ОСОБА_2 взяв у позику 6000 доларів США і зобов`язався їх повернути позивачу у строк до 03.05.2020 року. Відповідно до розписки від 01.04.2023 року ОСОБА_2 взяв у позику 8 500 доларів США і зобов`язався їх повернути позивачу у строк до 01.04.2024 року. На даний час сума позики відповідачем не повернута.

Заява обґрунтована тим, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень п.п. 1-2 ч. 1 ст.150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім того, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що позивач просить суд по даній справі:

накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, а саме: земельну ділянку (загальною площею 0,1га), кадастровий номер: :03:007:0041, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120 до набрання чинності судового рішення по даній справі; будинок (загальною площею 35,8 кв м, житлова площа 13,8 кв м), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 1758959, до набрання чинності до набрання чинності судового рішення по даній справі, на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 та які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках (депозитних, поточних, карткових) в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 637 125,55 грн., що еквівалентно 15 413,27 доларів США до набрання чинності судового рішення по даній справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи предмет позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку (загальною площею 0,1га), кадастровий номер: :03:007:0041 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), розташовану в Обухівському районі Київської області, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності.

Що стосується заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, а саме: будинок (загальною площею 35,8 кв м, житлова площа 13,8 кв м), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 1758959, грошові кошти, які належать ОСОБА_2 та які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках (депозитних, поточних, карткових) в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, враховуючи, що з огляду на предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, види забезпечення позову, який просить застосувати особа, а також, беручи до уваги, що види заходів забезпечення позову, вказані позивачем є неспівмірними із заявленими позовними вимоги, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики та 3% річних - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку (загальною площею 0,1 га), кадастровий номер: :03:007:0041 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), розташовану в Обухівському районі Київської області, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності.

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_3 .

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: