№ 207/2803/24
№ 6/207/207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Геза А.С. про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Геза А.С. звернулась до суду з поданням про дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_1 для проведення державним виконавцем виконавчих дій по виконанню зведеного виконавчого провадження № 66167543.

В поданні зазначила, що на виконанні в Південному відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) втретє перебуває зведене виконавче провадження № 66167543 до складу якого входить 5 виконавчих проваджень на загальну суму 394776 грн. 46 коп. відносно ОСОБА_2 на користь Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно КМР.

Державним виконавцем Відділу па підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, па підставі ст. ст. 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» про стягнення виконавчого збору та на підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 Інструкції з примусового виконання рішень про приєднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження.

Згідно отриманих відповідей від МВС України в Дніпропетровській області, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено, що за боржником відсутнє право власності на рухоме та нерухоме майно та міститься арешт на майно боржника від 09.12.2014.

Державним виконавцем неодноразово здійснені виходи за адресою боржника: АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану боржника, але перевірити майновий стан не було можливим у зв`язку з відсутністю будь-кого вдома про що складені відповідні акти державного виконавця, боржнику були залишені виклики, на які останній не з`явився.

Державним виконавцем в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» постійно надсилаються електронні запити до ДПС та ПФУ щодо інформації стосовно боржника - фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО та про відкритих розрахункових рахунків. Згідно отриманих відповідей у боржниці відсутні відкриті розрахункові рахунки та остання офіційно не працевлаштована.

21.07.2021 державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника, яка надіслана в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису державного виконавця до відповідних банків, та до діючих банківських установ які не перебувають в електронному обміну ЛСВП, сторонам до відома.

Державним виконавцем здійснено перевірку виконання постанови про арешт коштів боржника, яка надіслана в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису державного виконавця до відповідних банків та встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вищезазначена постанова виконана частково, у зв`язку з чим, державним виконавцем на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано електронний запит з метою отримання інформації про відкриті розрахункові рахунки у форматі IBAN для подальшого направлення платіжних вимог для списання грошових коштів з відкритих розрахункових рахунків для погашення заборгованості.

Згідно отриманої відповіді встановлено, що відкрито 4 розрахункових рахунка та на вказаних рахунках загальний залишок грошових коштів складає 663,96 грн., у зв`язку з чим, на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено платіжні вимоги для списання грошових коштів з відкритих розрахункових рахунків для часткового погашення заборгованості.

21.07.2021 державним виконавцем па підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з метою перевірки майнового стану боржника у письмовій формі рекомендованою кореспонденцією направлені запити до:

- Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49050, м. Дніпро, вул. Казакова, 3); Головного управління державного агенства рибного господарства у Дніпропетровській області; Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, (03035, м.Київ-35, вул. В. Линківського, 45); Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, пр. Перемоги, 15км.); Управління агропромислового розвитку Дніпропетровської обласної державної адміністрації (49600. м. Дніпро, вул. Комсомольська, 52); Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України (м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10), Територіального сервісного центру МВС 1244 (м. Кам`япське, вул. Стасова, 79). Згідно отриманих відповідей на вищезазначені запити встановлено, що за боржником не зареєстроване рухоме або нерухоме майно.

Згідно отриманої відповіді від Територіального сервісного центру МВС 1244 встановлено, що боржнику на праві власності належить ВАЗ 210990, 2005 року випуску та КАМАЗ 5320, 1989 року випуску, у зв`язку з чим, 05.08.2021 державним виконавцем на підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про оголошення у розшук майна боржника та надіслана до Єдиного державного реєстру МВС в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису державного виконавця.

Крім того, державним виконавцем відділу на підставі ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження» до Адресно - довідкового бюро ГУ ДМС України у Дніпропетровській області надіслано запит щодо офіційного місця реєстрації боржника для подальшого вирішення питання щодо передачі виконавчого провадження за місцем мешкання боржника та з метою отримання інформації про місце реєстрації боржника та запит до Обласного КП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» щодо надання інформації відносно майна, яке зареєстровано за боржником до 2013 року.

До відповідного відділу надійшла відповідь з Адресно - довідкового бюро ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, в якій зазначено, що боржниця зареєстрована за адресою: м. Кам`янськс, вул. Б.Хмельницького, 8-5.

14.01.2022 державним виконавцем на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Згідно перевірки Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2 , які надіслані до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області не задоволено на підставі ст. ст. 438,441 Цивільного кодексу України.

Державним виконавцем здійснено перевірку виконання постанови про арешт коштів боржника, яка надіслана в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису державного виконавця до відповідних банків та встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «РАЙФФАЙЗН БАНК» вищезазначена постанова виконана частково, у зв`язку з чим, державним виконавцем на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано електронний запит з метою отримання інформації про відкриті розрахункові рахунки у форматі IBAN для подальшого направлення платіжних вимог для списання грошових коштів з відкритих розрахункових рахунків для погашення заборгованості.

Згідно отриманої відповіді встановлено, що відкрито 5 розрахункових рахунки та на вказаних рахунках загальний залишок грошових коштів складає 1101,94 грн., у зв`язку з чим підготовлено платіжні вимоги, які направлено до банківської установи, для списання грошових коштів з відкритих розрахункових рахунків для часткового погашення заборгованості.

Згідно отриманих відповідей від ПФУ України боржник офіційно не працевлаштований та пенсію не отримує.

Станом на 05.03.2024 з боржника ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 663,96 грн., які державним виконавцем перераховано згідно вимог чинного законодавства, а саме: 69,00 грн., за використання АСВП відповідно до п.д.№ 15998 від 08.09.2021; 54,08 грн., перераховано на користь держави виконавчого збору відповідно до п.д.№ 15997 від 08.09.2021; 540.88 грн. перераховано на користь Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради.

Державним виконавцем неодноразово здійснені виходи за адресою мешкання боржника АДРЕСА_2 , з мстою перевірки майнового стану, але мешканців вдома не було, про що складено відповідні акти.

Вимоги ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачають, що державній виконавець може провести опис та арешт майна боржника для подальшої реалізації з метою виконання рішення суду.

На сьогоднішній день, державному виконавцю не вдається потрапити до квартири, де мешкає боржник ОСОБА_2 для проведення виконавчих дій.

Відповідно до довідки №19/15771 від 22.07.2021 виданої Відділом формувань та ведення реєстру територіальної громади міста КМР, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до актового запису про зміну імені № 15 від 18 серпня 2022 року, ОСОБА_1 змінила ім`я з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Отже, на підставі вищевикладеного, державному виконавцю необхідно провести перевірку матеріального стану боржника за адресою: АДРЕСА_3 та, вразі виявлення майна, що підлягає опису й арешту, крім переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (Додаток до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року за № 1404- VIII), провести такий опис з метою подальшої реалізації, для повного задоволення вимог стягувача, відповідно до виконавчого документу.

На сьогоднішній день, державному виконавцю не вдається потрапити до картири, де мешкає боржник Богемська ОСОБА_5 для проведення виконавчих дій.

Дослідивши матеріали подання та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі №4-рп/2011 від 31.05.2011 р. щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 роз`яснено, що Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права. Судове рішення про надання дозволу на проникнення до житла чи іншого володіння боржника має бути вмотивованим, тобто суду мають бути надані переконливі докази того, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до майна, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій (постанова ВС від 12.03.2020 року справа №757/41727/19-ц).

Окрім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Суд зауважує, що за матеріалами подання немає жодного доказу того, що боржник ОСОБА_6 повідомлена про те, що їй державним виконавцем надано строк на добровільне виконання судового рішення, що вона викликалась до державного виконавця, повідомлялась про вихід державного виконавця за адресою мешкання боржника.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

У матеріалах справи відсутні докази того, що боржник був належним чином повідомлений про необхідність бути присутнім та надати доступ до приміщення з метою перевірки майнового стану та здійснення виконавчих дій та коли саме.

До подання не додано жодного документа про те, що боржник перешкоджав доступу державному виконавцю до свого житла, та боржнику було направлено повідомлення про дату таких виконавчих дій, та його обов`язок допустити державного виконавця для проведення виконавчих дій.

Також, згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного (приватного) виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Аналізуючи подані суду письмові докази, вбачається що на підтвердження зазначених в поданні обґрунтувань, відсутні підстави для його задоволення, а саме: не надано доказів на ухилення боржника від виконання судового рішення; в матеріалах подання відсутні повідомлення та постанови про призначення виконавчих дій не містять роз`яснення боржнику його обов`язку бути вдома, не чинити перешкоди у проведенні виконавчих дій, надати доступ учасникам виконавчих дій до помешкання, тощо. Також відсутнє попередження про відповідальність за ухилення від виконання законних вимог державного виконавця. Відсутність зазначеного у повідомленнях та відсутність доказів належного повідомлення боржника про це (супровідних листів, конвертів з довідками про причини повернення поштових відправлень) свідчить про відсутність обізнаності боржника про його обов`язок надати доступ до свого житла.

При цьому, юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Крім того старшим державним виконавцем не надано доказів вжиття інших заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження" таких як примусовий привід боржника з метою належного його повідомлення про обов`язок виконання вимог державного виконавця та дату проведення виконавчих дій.

Таким чином, судом встановлено, що подання не містить належних та допустимих доказів того, що при здійсненні виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження № 66167543, боржник ОСОБА_1 належним чином сповіщена державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження, про право на добровільне виконання судового рішення, про початок примусового виконання судового рішення, що їй роз`яснено наслідки ухилення від виконання судового рішення, також що боржник був повідомлений про здійснення державним виконавцем таких виконавчих дій, як доступ до житла, та умисно перешкодив цьому саме в ті дні, коли було здійснено вихід державного виконавця за місцем мешкання боржника, та про те, що він знав про свій обов`язок допустити державного виконавця для проведення цих виконавчих дій.

Тому суд вважає, що подання є необґрунтованим, наявність достатніх правових підстав для примусового проникнення до житла є недоведеною та з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією прав щодо недоторканості житла власника домоволодіння та осіб, які в ньому проживають, вважає необхідним відмовити в його задоволенні.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.5,18,28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4,76-81,95,247,258-260,263,439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Геза А.С. про дозвіл на примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_1 .

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Юрченко