КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

01 листопада 2024 року місто Київ

справа № 756/7503/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та за апеляційною скаргою відповідача Департаменту патрульної поліції на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Частково не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач Департамент патрульної поліції 21 травня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2024 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: головуючий суддя: Борисова О.В., судді: Левенець Б.Б., Ратнікова В.М.

27 травня 2024 року Київським апеляційним судом до Оболонського районного суду міста Києва було направлено запит про витребування справи №756/7503/22.

11 червня 2024 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 червня 2024 року апеляційну скаргу відповідача Департаменту патрульної поліції на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача Департаменту патрульної поліції на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 рокупризначено справу до розгляду в порядку (письмового) позовного провадження Київським апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

12 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримав у суді апеляційної інстанції копію ухвали Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року про відкриття провадження у даній справі, що підтверджується розпискою.

17 липня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримав у суді апеляційної інстанції копію ухвали Київського апеляційного суду від 05 липня 2024 року про призначення справи до розгляду в порядку (письмового) позовного провадження Київським апеляційним судом без повідомлення учасників справи, що підтверджується розпискою.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 26 липня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2024 року поновлено позивачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено та постановлено перейти з письмового провадження на спрощене позовне провадження по розгляду апеляційної скарги відповідача Департаменту патрульної поліції на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року.

Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду на 22 жовтня 2024 року о 17 год. 10 хв.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року та призначено справу до розгляду на 22 жовтня 2024 року о 17 год. 10 хв.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. залишено без задоволення.

24 жовтня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заявапро відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. від розгляду вказаної справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. відмовлено.

01 листопада 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б. від розгляду вказаної справи.

Заяву обґрунтовував тим, що згідно пункту 10 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Основні принципи незалежності судових органів» від 13 грудня 1985 року особи, відібрані для судових посад, повинні мати високі моральні якості і здібності. На думку заявника, суддя Левенець Б.Б. їх не має.

Вказував, що у Висновку №3 (2002) Консультативної Ради Європейських Суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тлумачиться у такий спосіб, що обов`язки судді грунтуються на принципах незалежності і неупередженості. Суддя має утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до втрати віри громадян в порядність суддів і докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною. Суддя повинен додержуватися загальної культури та етичних норм на службі та позаслужбовій поведінці, бути чесним та порядним, здатним протистояти тиску і спокусі.

На думку, заявника, суддя Левенець Б.Б. взагалі не відповідає вищевказаним вимогам.

Зазначав, що він заявив в засіданні 22 листопада 2024 року про повну недовіру колегії суддів: Левенець Б.Б., Борисовій О.В., Ратніковій В.М. (на особливу недовіру заслуговує Левенець Б.Б.).

Вважає, що суддя Левенець Б.Б., який обіймає посаду судді Київського апеляційного суду під час вчинення правосуддя дозволяє собі прояв неповаги до учасників процесу. У спілкуванні з громадянами, представниками сторін у справі, професійними адвокатами та прокурорами, які приймають участь у справі, суддя Київського апеляційного суду Левенець Б.Б. допускає неввічливість, нетактовність та неповагу до них.

Посилався на те, що під час судового засідання 22 жовтня 2024 року суддя Левенець Б.Б. грубо і нетактовно перебив представника позивача, який повідомляв про причини недовіри суддям. Суддя Левенець Б.Б. знаходячись у залі судового засідання займався своїми справами (дуже уважно вивчав монітор свого особистого комп`ютера) і всупереч своїх обов`язків судді був занятий переглядом екрану свого ноутбуку, не звертаючи уваги на те, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 було розпочато головуючим суддею Борисовою О.В.

На думку заявника, зі змісту дій судді ОСОБА_3 прослідковується систематичне не додержання вимог Закону і принципу верховенства права. Представник позивача нагадав судді Левенцю Б.Б., що він під час розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , перебуваючи у статусі головуючого разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виніс ухвалу від 27 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №758/11323/18, чим вчинив перешкоду в доступі до правосуддя позивачу ОСОБА_4

Вказував, що посадові особи, які входять в колегію суддів у справі №756/7503/22 не вміють слухати, а суддя Левенець Б.Б. поводить себе зверхньо.

Зазначав, що суддя Левенець Б.Б. під час обгрунтування недовіри колегії суддів представником позивача грубо перебив його і почав зверхньо і зневажливо спілкуватися з представником, а судді перекрутивши його слова вирішили, що

представник позивача О.В. Кобко заявив відвід колегії суддів. За результатами розгляду заяви про повну недовіру суддям, колегія суддів винесла ухвалу від 22 жовтня 2024 року, яку суддя Борисова О.В. грубо порушила вимоги ЦПК України, а саме ст.272 ЦПК України, не вручила представнику позивача.

Посилався на те, що в своїй ухвалі від 22 жовтня 2024 року колегія суддів не зазначила мотивів відхилення аргументів представника позивача про порушення прав ОСОБА_4 , якій колегія суддів на чолі з суддями Левенцем Б.Б. і суддів Борисової О.В., Ратнікової В.М. вчинили перешкоду у доступі до правосуддя ОСОБА_4, а в ухвалі від 25 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 проігнорували основні вимоги відводу.

Вказував, що суддею Борисовою О.В. грубо порушено (систематично) вимоги ст.272 ЦПК України і не направлено дві ухвали від 05 липня 2024 року та від 29 липня 2024 року після їх складення, чим грубо порушено норми процесуального права та його права, як учасника судового процесу.

Заявник у заяві вимагає відводу суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М., Левенця Б.Б., оскільки їхні протиправні дії під час розгляду справи №756/7503/22, є проявом свавілля і викликають у нього сумніви щодо їх компетентності, а також в нього є підозри щодо їх непідкупності.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Таким чином, заява про відвід колегії суддів розглядається без повідомлення учасників справи за правилами ч.8 ст.40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заяву про відвід, колегія суддів приходить до висновку про його необґрунтованість з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно з ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, №33949/02, 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, рішення від 24 травня 1989 року, заява №11/1987/134/188, §48).

Аналіз заяви про відвід колегії суддів свідчить, що представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не погоджується з: висновками, викладеними даною колегією суддів в ухвалі від 27 червня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 у справі №758/11323/18; процесуальними діями судді Борисової О.В. щодо не направлення йому ухвали від 05 липня 2024 року та від 29 липня 2024 року, невручення йому негайно ухвали від 22 жовтня 2024 року; діями та рішеннями колегії суддів у даній справі, а також зазначав про прояв неповаги судді Левенця Б.Б. до учасників процесу.

Разом з тим, вказані доводи не можуть бути підставою для відводу, оскільки згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтовані виключно припущеннями і не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності колегії суддів Київського апеляційного суду у складі: головуючого судді: Борисової О.В., суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

А відтак, колегія суддів вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, питання про відвід колегії суддів відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Справу передати для автоматизованого розподілу відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України з метою визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: