Провадження № 2/752/7967/24
У Х В А Л А

01 листопада 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Звертаючись до суду з позовом позивачк зазначив останнє відоме місце реєстрації відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації, що отримана судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_2 .

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-VI, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Правилами статтей 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до правил частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підсудність заявлених ОСОБА_1 позовних вимог підлягає визначенню тільки в порядку, передбаченому правилами частини 1 статті 27 ЦПК України.

Зважаючи на те, що місце проживання відповідачки ОСОБА_2 у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що відносилося до адміністративної території Святошинського району м. Києва, відповідно справа не є підсудною Голосіївському районному суду м. Києва.

Правилами п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Наразі, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, необхідно передати до Святошинського районного суду міста Києва, до територіальної підсудності якого належить вирішення заявленого спору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 187, ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 31 ЦПК України, -

ухвалив:

матеріали позовної заяви, зареєстрованої за №752/23247/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати до Святошинського районного суду міста Києва (03148, місто Київ, вул. Якуба Коласа, будинок №27А).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття 355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.