ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м.Суми

Справа №589/6289/23

Номер провадження 22-ц/816/1221/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2024 року, постановлену у складі судді Євдокімової О.П. у м. Шостка Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради, Шосткинського міського голови ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь 10000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради, Шосткинського міського голови ОСОБА_2 про відшкодування завданих збитків вважати неподаною та повернуто позивачу разом з усіма доданими документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто йому позовну заяву, оскільки у тексті позову зазначено норми матеріального права та зазначено два відповідачі і вимоги до них в солідарному порядку. Вказує, що суд в ухвалі без руху послався на те, що він не додав попереднього розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, проте у позові він не просив відшкодувати такі витрати.

Наголошує на тому, що за подання позовної заяви він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Шосткинської міської ради, Шосткинського міського голови Ноги М.П.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; роз`яснено, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, а саме позивачем у позовній заяві не викладено зміст позовних вимог до кожного з відповідачів; не зазначені докази на підтвердження кожної обставини, на яку посилається позивач; відсутнє посилання на норми матеріального права, які на думку позивача регулюють оскаржувані ним правовідносини; не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Також позивачем за подання позовної заяви не сплачено судовий збір.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 липня 2023 року позивачем виконані не були, а тому відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із підстав невідповідності положенням ст. ст.175, 177 ЦПК України

Проте, встановлюючи вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, стаття 175 ЦПК України не вимагає конкретної форми, в якій мають бути викладені позовні вимоги та підстави на їх обґрунтування.

За змістом статей 13 та 175 ЦПК України, позивач самостійно визначає зміст позовних вимог, зазначає сторони та інших учасників спору, викладає зміст обставин, якими обґрунтовуються вимоги, та зазначає докази на підтвердження цих обставин. Окрім того, сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви не поданою.

Також недоліком позовної заяви суд першої інстанції вважав відсутність, на його думку, посилання на норми матеріального права, якими керується позивач, що позбавляє суд можливості визначитися з підсудністю справи, з порядком її розгляду та розгляду справи по суті.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що ст. 175 ЦПК України не вимагає від позивача посилання на норми матеріального права при викладенні обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України «Про судовий збір» встановлено перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору, та категорії справ, у яких судовий збір можна не сплачувати.

Так, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, ОСОБА_1 у справах про відшкодування шкоди, завданої органами місцевого самоврядування не повинен сплачувати судовий збір за подання позовної заяви.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , припустився надмірного формалізму, чим фактично позбавив позивача права на доступ до правосуддя.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов