РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретаря судового засідання Баланович М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом доКомунального підприємства Рівнекнига Рівненської обласної ради, про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення. З урахуванням заяви від 24.10.2024 року про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з комунального підприємства Рівнекнига Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_3 невиплачену заробітну плату в сумі 369 595,23 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 99 301 грн 90 коп., а разом: 468 897 грн. 13 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні №107 від 31.07.2024 виданого КП «Рівнекнига» для ОСОБА_3 борг за організацією по заробітній платі, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку перед працівником станом на 31.07.2024 становив 369595,23 грн. та у зв`язку із невиплатою з вини відповідача заробітної плати звільненому працівнику у строки, зазначені ст.116 КЗпП України має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку, за період з 31.07.2024 по 02.09.2024, у розмірі 99 301 грн 90 коп.

Ухвалою суду від 03.09.2024 відкрито спрощене провадження по справі.

У судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по не виплаченій заробітній платі, однак заперечив щодо задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 99 301 грн 90 коп, зазначив, що підприємство немає можливості оплатити заборгованість.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд встановив, що відповідно до розпорядження голови обласної ради №94 від 25.07.2024 у зв`язку із закінченням терміну дії контракту з директором КП «Рівнекнига» РОР Савчуком О.І. , керуючись положенням про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Рівненської області , затвердженим рішенням обласної ради від 04.03.2014 №1142, зі змінами , Кодексом законів про працю України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» , вирішено звільнити ОСОБА_3 з посади директора КП «Рівнекнига» РОР у зв`язку із закінченням терміну дії контракту 30.07.2024 відповідно до пункту 2 КЗпП України, також вирішено адміністрацію КП «Рівнекнига» забезпечити проведення розрахунку з ОСОБА_3 .

30.07.2024 ОСОБА_3 було звільнено з посади директора КП «Рівнекнига» РОР, що підтверджується наказом №22-К від 30.07.2024 року та внесено запис до трудової книжки працівника. (а.с.16,17-19)

Згідно зі ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За нормами ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать працівникові від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно із ч.2 ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В день звільнення розрахунку з позивачем проведено не було. Доказів на спростування вказаної обставин суду не надано.

Відповідно до повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні №107 від 31.07.2024 виданого КП «Рівнекнига» РОР для ОСОБА_3 борг за організацією по виплаті заробітної плати складає 369595,23 грн.

Враховуючи, що відповідач не надав суду жодного доказу на спростування твердження позивача про наявну заборгованість по виплаті заробітної плати, чи доказів про розмір такої заборгованості, позовна вимога щодо стягнення розрахункових коштів в сумі 369595,23 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Станом на 23 жовтня 2024 року середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 липня 2024 року (наступного робочого дня після звільнення) по 23 жовтня 2024 року (дата подання заяви про збільшення розміру позовних вимог) становить 96464 грн 79 коп (61 робочих дні х 1581 грн 39 коп.)

Відповідно до ст.117 КзПП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Сама лише наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум; момент виникнення такого спору, прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника, істотність розміру недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком працівника не впливають на розмір майнових втрат, яких зазнає працівник у зв`язку з простроченням розрахунку. З іншого боку, істотним є період такого прострочення.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного, виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити роз мір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві необхідно дійти висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково.

З урахуванням вищезазначених висновків, заявлених до стягнення сум зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, суд дійшов висновку, що справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення та наведеним критеріям, визначеним Великою Палатою Верховного Суду, є визначення розміру відповідальності відповідача за прострочення належних при звільненні позивача виплат у сумі 50000 грн.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 363/3659/20, від 05 жовтня 2022 року у справі № 753/6287/21, від 15 березня 2023 року в справі № 201/8085/21, від 26 квітня 2023 року у справі № 201/8083/21, від 17 травня 2023 року у справі № 201/8082/21.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у сумі 369595 (триста шістдесят дев"ять тисяч п"ятсот дев"яносто п"ять) грн 23 коп., без утримання податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп, без утримання податків та обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Комунальне підприємства «Рівнекнига» Рівненської обласної ради, адреса: 33028, м.Рівне вул.16Липня буд.77 ЄДОПОУ 02471175

Повний текст судового рішення складено 29.10.2024.

Суддя І.О.Гордійчук