Справа № 346/4625/24
Провадження № 2/346/1896/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Хмельницької І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом в користь позивача. 15.08.2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на частку земельної ділянки площею 0,0692 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, нотаріус їй відмовила у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що згідно з Державним актом право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , частки яких у спільній сумісній власності не виділені. Тому позивач просить визначити, що частка ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0692 га, кадастровий номер :11:003:0056, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/4 частку, а також визначити, що частка позивача у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку становить 1/4 частка.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Чобанюк М.М. 30.10.2024 року подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 72 ).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, 30.10.2024 року подали до суду письмові заяви, в яких просять розгляд справи проводити в їхній відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. ОСОБА_2 також 18.09.2024 року подала до суду письмову заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутності ( а.с. 34, 70, 71 ).

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.09.1970 року (а.с. 21).

11.11.2014 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_8 », про що свідчать дані копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис № 569 від 11.11.2014 року (а.с. 22).

Судом встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №303540, виданого 14.07.2011 року на підставі рішення XLV сесії V демократичного скликання Коломийської міської ради №2495-45/2009 від 30.12.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00282, та додатку до нього, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,0692 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14, 15).

Відповідно до даних витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 15.08.2024 року за номером НВ-024, управлінням Держкомзему у Коломийському районі на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №303540, виданого на підставі рішення Коломийської міської ради №2495-45/2009 від 30.12.2009 року, проведена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером: :11:003:0056 площею 0,0692 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації земельної ділянки: 05.10.2011 року, власники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.16-19).

У відповідності до копії заповіту, посвідченого 24.01.2014 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачук В.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 92, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позивачу (а.с. 12).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36424018, виданого вказаним нотаріусом 24.01.2014 року, до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація вищевказаного заповіту № 92 за номером у спадковому реєстрі 55642191, заповідач ОСОБА_4 (а.с.12 зворот).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.08.2020 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия Івано-Франківської області (а.с.11).

15.08.2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 ( а.с. 49, 62 ).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 78012882, виданого вказаним нотаріусом 15.08.2024 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 71/2024 за номером у спадковому реєстрі 72845589, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.61).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного нотаріуса від 15.08.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки площею 0,0692 га, кадастровий номер :11:003:0056 призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що згідно з Державним актом № ЯЛ № 303540 право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , частки яких у спільній сумісній власності не виділені ( а.с. 13, 69).

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 ЦК України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з частинами 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні роз`яснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 інформаційного листа від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» дійшов висновку, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту статті 357 Цивільного кодексу України вбачається, що під терміном визначення часток законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - 1/2".

Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В даній справі встановлено, що частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначені, здійснити її поділ чи виділення з неї окремої частки за домовленістю між його співвласниками неможливо, оскільки один із співвласників помер, а за його життя договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, укладеним не був.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 328, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 86, 89 Земельного кодексу України, та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коломия Івано-Франківської області (актовий запис № 600 від 04.08.2020 року), у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0692 га, кадастровий номер :11:003:0056, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 1/4 (одна четверта) частка.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки, жительки та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0692 га, кадастровий номер :11:003:0056, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1/4 (одна четверта) частка.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка, жителька та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 , житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 04 листопада 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.