Справа № 344/8700/24
Провадження № 2-н/344/786/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу в частині вимог

03 червня 2024 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство - 0928» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів та витрат на правову допомогу,-

В С Т А Н ОВ И Л А :

07 травня 2024 року заявник Приватне акціонерне товариство «Автотранспортне підприємство - 0928» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 2 746,13 грн за період з 01 травня 2021 року по 25 квітня 2024 року та витрат на професійну правову допомогуу розмірі 1300,00 грн.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Стаття 161 Цивільного процесуального кодексу України визначає перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ

Так, відповідно до частини першої статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заявником заяві про видачу судового наказу заявник в одній із вимог заяви просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогуу розмірі 1300,00 грн.

Отже, згідно з положеннями статті 161 Цивільного процесуального кодексу України, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають розгляду за правилами наказного провадження.

У відповідності з приписами частини третьої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161, 165-167, 258-260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство - 0928» у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогуу розмірі 1300,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.