ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/7319/23

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/810/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство Прилукитепловодопостачання

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Короткої А.О. від 04 квітня 2024 року, місце ухвалення рішення - м.Прилуки, дата складання повного тексту рішення - 15 квітня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання про зобов`язання здійснити перерахунок,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання про зобов`язання здійснити перерахунок, у якому просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок оплати за опалення квартири АДРЕСА_1 за жовтень 2022 року, відповідно до розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва №315 від 28.12.2018 року, зі змінами від 26.06.2022 року. Позивач також ставила питання про стягнення із відповідача на її користь понесених судових витрат у даній справі. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що з початку опалювального сезону 2022 року у будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 з вини КП Прилукитепловодопостачання не працював загальнобудинковий тепловий лічильник. Теплопостачання в будинку було запущено 25.10.2022 року о 17 год. 00 хв., а 31.10.2022 року близько 12 год. 00 хв. батарейка в лічильнику була замінена. Фактично опалення без обліку надавалося лише 6 діб. Відповідно до нарахування КП Прилукитепловодопостачання споживання теплової енергії у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у жовтні 2022 року склало 5,127 Гкал, відповідно по квартирі - 0,1327 Гкал, згідно із квитанцією. Позивач вважає, що вказані нарахування проведені невірно, оскільки у разі тимчасового виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку до відновлення його роботи або заміни, загальний обсяг спожитої у будинку теплової енергії на опалення житлових і нежитлових приміщень у розрахунковому періоді має визначатися розрахунковим методом, відповідно до розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 28.12.2018 року, зі змінами від 26.06.2022 року. За доводами позивача, КП Прилукитепловодопостачання застосувало для розрахунку формули із розділу ІІІ вказаної Методики, що в 4 рази перевищує фактичний об`єм, зокрема, із нарахованих 5,127 Гкал фактично спожито лише 1,315 Гкал. ОСОБА_1 вказувала, що норма споживання теплової енергії будинком розраховується для кожного будинку окремо, як співвідношення кількості теплової енергії спожитої будинком за опалювальний період та встановлюється органами місцевого самоврядування. У 2022 році органами місцевого самоврядування норми споживання не встановлювалися, відповідно до формули 8 розділу ІІІ. Норма 0,143 Гкал/кв.м, яка була застосована при розрахунку КП Прилукитепловодопостачання, встановлена для будинків без теплового лічильника. Також при розрахунку приймались до уваги часи роботи опалення - 24 години, проте, це не відповідає дійсності, оскільки на той час електроенергія вимикалася більше, ніж на пів доби. На думку позивача, твердження відповідача щодо неможливості застосування формули 43 розділу ХІ Методики, оскільки поточний опалювальний період - жовтень 2022 року - 8 днів та аналогічний опалювальний період попереднього опалювального сезону - жовтень 2021 року - 13 днів, склали менше 30 днів, є невірним, оскільки теза не менше 30 днів відноситься не до аналогічного розрахункового періоду попереднього опалювального сезону, а до поточного опалювального періоду, а повний розрахунковий період жовтня місяця - це період від початку опалювального сезону, (згідно розпорядження міського голови), та до кінця місяця, якщо інше не передбачено договором.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання про зобов`язання здійснити перерахунок, задоволено. Зобов`язано Комунальне підприємство Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради Чернігівської області здійснити перерахунок плати за опалення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , за жовтень 2022 року, відповідно до розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва №315 від 28.12.2018 року, зі змінами від 26.06.2022 року. Стягнуто з Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство Прилукитепловодопостачання просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2024 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року є незаконним. необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права. В доводах апеляційної скарги КП Прилукитепловодопостачання зазначає, що відповідно до пункту 4 розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315, зі змінами, загальний обсяг теплової енергії, спожитої у будівлі/будинку (групи нежитлових будівель та/або споруд, які є єдиним майновим комплексом) за період непрацездатності/відсутності вузла(ів) комерційного обліку теплової енергії у разі виходу його (їх) з ладу або втрати, визначається для кожного розрахункового періоду, виходячи із середнього загального обсягу, спожитого у попередній опалювальний період, або за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів. Згідно абз.14 пункту 2 розділу 1 Методики №315, розрахунковий період - установлений договором період надання комунальних послуг, тривалість якого не перевищує календарний місяць, на кінцеву дату якого визначається загальний обсяг споживання комунальної послуги у будівлі/будинку та здійснюється розподіл між споживачами на цю саму дату. Усі показники вимірювання, зазначені у цій Методиці, що визначають обсяг спожитої комунальної послуги, відносяться до розрахункового періоду. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За доводами апелянта, для визначення загального обсягу теплової енергії, спожитої у будівлі за період непрацездатності вузла комерційного обліку теплової енергії, відповідно до формули 43 Методики №315 необхідно, щоб був повний аналогічний розрахунковий період попереднього опалювального сезону, а саме, місяць. Оскільки опалювальний період у жовтні 2021 року становив 13 діб, що не є повним аналогічним розрахунковим періодом жовтня 2022 року (6 діб) та час споживання послуги протягом поточного опалювального періоду складав менше 30 днів, підстави для застосування формули 43 розділу ХІ Методики №315, відсутні. Апелянт стверджує, що з початку опалювального періоду 2022-2023 років, який почався 24.10.2022 року, у будинку АДРЕСА_2 не працював лічильник обліку теплової енергії, останній не працював до 31.10.2022 року включно, нарахування плати за спожиту теплову енергію за 6 діб опалювального сезону було проведено у відповідності до положень Методики №315, а саме, у відповідності до формули розділу ІІІ Методики. На думку апелянта, суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин пункт 3 Порядку встановлення тимчасових норм споживання, нормативів якості та режимів надання житлово-комунальних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2005 року №481. Рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 23.11.2021 року №376 встановлено норми споживання комунальних послуг, зокрема, норми споживання послуги постачання теплової енергії для житлових будинків без вузлів комерційного обліку (пункт 1 рішення). Рішення приймалося не у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2005 року №481, адже на час його прийняття загрози чи виникнення аварійних ситуацій, які призводять до порушення технологічного циклу на об`єктах житлово-комунального господарства у регіоні або населеному пункті, що перешкоджають нормальному функціонуванню систем, на території міста не існувало. Відповідно до абзацу 6 пункту 2 розділу 1 Методики №315, норма споживання теплової енергії у будівлі/будинку - це кількість теплової енергії, витраченої на опалення 1 кв.м загальної опалювальної площі будівлі/будинку за опалювальний період, що встановлюється органом місцевого самоврядування. Термін дії рішення виконкому не встановлено. На час виникнення спірних правовідносин рішення виконкому було чинне. Норми споживання комунальних послуг на 2022 рік не встановлювались. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд зобов`язав КП Прилукитепловодопостачання здійснити перерахунок плати за опалення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , за жовтень 2022 року, відповідно до розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315, зі змінами. При цьому, розділ ХІ Методики №315 містить 7 пунктів, 4 формули (43,44,45,46), рішенням суду не конкретизовано, відповідно до якого пункту та формули необхідно виконати перерахунок. До того ж, Методика №315 не встановлює порядку нарахування плати за послуги, i як наслідок, неможливо здійснити перерахунок нарахованої плати у відповідності до неї. Апелянт зазначає, що розділ ХІ Методики №315 встановлює розрахунковий метод визначення загального обсягу споживання теплової енергії, гарячої або холодної води, спожитої у будівлі/будинку при виходу з ладу або втраті вузла(iв) комерційного обліку. Тобто, визначається загальний обсяг спожитої теплової енергії будинком в цілому, i виконати перерахунок згідно вказаного розділу по квартирі позивача неможливо. Апелянт звертає увагу, що рішенням суду зобов`язано здійснити перерахунок плати за опалення квартири, проте визначення поняття опалення на час виникнення спірних правовідносин відсутнє, а послуга має назву постачання теплової енергії.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, представник відповідача КП Прилукитепловодопостачання - Трепаченко А.М. підтримав вимоги та доводи поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.17), що тривалість опалювального періоду в жовтні 2022 року становить 8 днів, а в жовтні 2021 року - 13 днів (а.с.17).

Згідно із копією акта розпломбування та опломбування лічильника від 31.10.2022 року, було виконано перепломбування (тех. обслуговування заміна акум.батареї) загальнобудинкового теплового лічильника у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Відповідно до копії рахунку споживання теплової енергії у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у жовтні 2022 року склало 5,127 Гкал, а по квартирі - 0,1327 Гкал (а.с.22).

Згідно із копією листа КП Прилукитепловодопостачання, нарахування споживання теплової енергії, спожитої будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у жовтні 2022 року проведено згідно з формулами 8,9,11,12 розділу ІІІ Методики. За норму взято 0,143 Гкал/кв.м. (а.с.21).

Рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області №376 від 23.11.2021 року було встановлено норму споживання послуги постачання теплової енергії для житлових будинків без вузлів комерційного обліку - 0,143 Гкал/кв.м. (а.с.18-20).

Відповідно до копії листа виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області №012-10/Т-499 від 16.06.2023 року, оскільки поточний опалювальний період жовтня 2022 року - 8 днів та аналогічний опалювальний період попереднього опалювального сезону жовтня 2021 року - 13 днів склали менше 30 днів, то застосування формули 43 розділу ХІ Методики, неможливе. Тому нарахування споживання теплової енергії, спожитої будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , проведено згідно з формулою 11 розділу ІІІ Методики. Крім того, у листі зазначено, що тимчасові норми споживання теплової енергії будинком підлягають щорічному перегляду. Норми встановлюються на строк не більше, ніж один рік (а.с.13-16).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року, задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду даної справи було встановлено, що КП Прилукитепловодопостачання при розрахунку фактичного обсягу спожитої у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , теплової енергії у розрахунковому періоді за жовтень 2022 року було застосовано загальну формулу, із застосуванням норми споживання послуги постачання теплової енергії для житлових будинків без вузлів комерційного обліку, визначену органом місцевого самоврядування у 2021 році, без врахування наявності у будинку вузла комерційного обліку та норми 2022 року. При цьому, суд першої інстанції вважав необґрунтованою позицію сторони відповідача відносно того, що відсутні підстави для застосування формули, вказаної у п.4 розділу ХІ Методики №315, оскільки час споживання послуги протягом поточного опалювального періоду складав менше 30 днів. У оскаржуваному рішенні від 04.04.2024 року судом першої інстанції зазначено, що в даному випадку наявні дані за попередній опалювальний сезон 2021 року, а саме, 13 днів жовтня 2021 року, які можливо використати при розрахунку фактичного обсягу спожитої у будинку теплової енергії. За даних обставин, суд першої інстанції визнав доводи позивача обґрунтованими, а вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги КП Прилукитепловодопостачання зазначає, що відповідно до пункту 4 розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315, зі змінами, загальний обсяг теплової енергії, спожитої у будівлі/будинку (групи нежитлових будівель та/або споруд, які є єдиним майновим комплексом) за період непрацездатності/відсутності вузла(ів) комерційного обліку теплової енергії у разі виходу його (їх) з ладу або втрати, визначається для кожного розрахункового періоду, виходячи із середнього загального обсягу, спожитого у попередній опалювальний період, або за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів. Згідно абз.14 пункту 2 розділу 1 Методики №315, розрахунковий період - установлений договором період надання комунальних послуг, тривалість якого не перевищує календарний місяць, на кінцеву дату якого визначається загальний обсяг споживання комунальної послуги у будівлі/будинку та здійснюється розподіл між споживачами на цю саму дату. Усі показники вимірювання, зазначені у цій Методиці, що визначають обсяг спожитої комунальної послуги, відносяться до розрахункового періоду. Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. За доводами апелянта, для визначення загального обсягу теплової енергії, спожитої у будівлі за період непрацездатності вузла комерційного обліку теплової енергії, відповідно до формули 43 Методики №315 необхідно, щоб був повний аналогічний розрахунковий період попереднього опалювального сезону, а саме, місяць. Оскільки опалювальний період у жовтні 2021 року становив 13 діб, що не є повним аналогічним розрахунковим періодом жовтня 2022 року (6 діб) та час споживання послуги протягом поточного опалювального періоду складав менше 30 днів, підстави для застосування формули 43 розділу ХІ Методики №315, відсутні. Апелянт стверджує, що з початку опалювального періоду 2022-2023 років, який почався 24.10.2022 року, у будинку АДРЕСА_2 не працював лічильник обліку теплової енергії, останній не працював до 31.10.2022 року включно, нарахування плати за спожиту теплову енергію за 6 діб опалювального сезону було проведено у відповідності до положень Методики №315, а саме, у відповідності до формули розділу ІІІ Методики.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року, виходячи із наступного.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315 , зі змінами, затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, розрахунок фактичного обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді КП Прилукитепловодопостачання було виконано у відповідності до формули 11 розділу ІІІ Методики №315, а саме, із використанням норми споживання послуги постачання теплової енергії для житлових будинків без вузлів комерційного обліку - 0,143 Гкал/кв.м, встановленої рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області №376 від 23.11.2021 року.

Проте, відповідно до розділу ХІ Методики №315, при виході з ладу або втраті вузла(ів) комерційного обліку застосовується розрахунковий метод визначення загального обсягу споживання теплової енергії, гарячої або холодної води, спожитої у будівлі/будинку.

Розрахунковий метод використовується окремо для кожного розрахункового періоду (місяця) (його частини), у якому вузол комерційного обліку був відсутній або вийшов з ладу протягом 1 доби та більше.

Розрахунковий метод також застосовується для споживача комунальної послуги, якому така комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, які є єдиним майновим комплексом. При проведені розрахунку обсягу теплової енергії для такої групи будівель та/або споруд застосовується максимальна з нормативних внутрішніх температур для нежитлового приміщення згідно з державними будівельними нормами.

Загальний обсяг теплової енергії, спожитої у будівлі/будинку (групи нежитлових будівель та/або споруд, які є єдиним майновим комплексом) за період непрацездатності/відсутності вузла(ів) комерційного обліку теплової енергії у разі виходу його (їх) з ладу або втрати, визначається для кожного розрахункового періоду, виходячи із середнього загального обсягу, спожитого у попередній опалювальний період або за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів за визначеною формулою (формула 43).

Саме за цією формулою і мав розраховуватися відповідачем загальний обсяг теплової енергії, спожитої у будинку, в якому проживає позивач, за період, коли в ньому не працював вузол комерційного обліку теплової енергії, та його подальший розподіл між споживачами.

Посилання апелянта на ті обставини, що відповідно до формули 43 Методики №315 необхідно, щоб був повний аналогічний розрахунковий період попереднього опалювального сезону, а саме місяць, є необґрунтованими. Як вбачається із формули 43 Методики №315, загальний обсяг теплової енергії, спожитої у будівлі/будинку (групи нежитлових будівель та/або споруд, які є єдиним майновим комплексом) за період непрацездатності/відсутності вузла(ів) комерційного обліку теплової енергії у разі виходу його (їх) з ладу або втрати, може визначатися двома способами: 1) виходячи із середнього загального обсягу, спожитого у попередній опалювальний період; 2) за фактичний час споживання протягом поточного опалювального періоду, але не менше 30 днів. Тобто, вираз не менше 30 днів стосується випадку визначення загального обсягу спожитої теплової енергії за фактичний час споживання. Якщо ж час споживання протягом поточного опалювального періоду складає менше 30 днів (як у даному випадку), загальний обсяг спожитої теплової енергії визначається виходячи із середнього загального обсягу, спожитого у попередній опалювальний період.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що розділом III Методики №315, яким керувався відповідач, визначено, що загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у розрахунковому періоді визначається наступним чином:

- за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності;

- розрахунковим методом у разі тимчасового виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку відповідно до розділу XI цієї Методики;

- розрахунковим методом, у разі відсутності вузла комерційного обліку за нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку. Такий обсяг споживання теплової енергії у будівлі/будинку підлягає щомісячному коригуванню виконавцем за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря у відповідності до формул 10, 11 цього розділу.

Таким чином, Методикою визначено, що у разі тимчасового виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у розрахунковому періоді визначається розрахунковим методом, відповідно до розділу XI цієї Методики, а не у відповідності до формул 10,11 розділу ІІІ Методики №315, які застосовуються у разі відсутності (а не тимчасового виходу з ладу) вузла комерційного обліку за нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку.

Доводи апеляційної скарги вказують, що суд зобов`язав КП Прилукитепловодопостачання здійснити перерахунок плати за опалення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , за жовтень 2022 року, відповідно до розділу ХІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315, зі змінами. При цьому, розділ ХІ Методики №315 містить 7 пунктів, 4 формули (43,44,45,46), рішенням суду не конкретизовано, відповідно до якого пункту та формули необхідно виконати перерахунок. До того ж, Методика №315 не встановлює порядку нарахування плати за послуги, i як наслідок, неможливо здійснити перерахунок нарахованої плати у відповідності до неї. Апелянт зазначає, що розділ ХІ Методики №315 встановлює розрахунковий метод визначення загального обсягу споживання теплової енергії, гарячої або холодної води, спожитої у будівлі/будинку при виходу з ладу або втраті вузла(iв) комерційного обліку. Тобто, визначається загальний обсяг спожитої теплової енергії будинком в цілому, i виконати перерахунок згідно вказаного розділу по квартирі позивача неможливо. Апелянт звертає увагу, що рішенням суду зобов`язано здійснити перерахунок плати за опалення квартири, проте визначення поняття опалення на час виникнення спірних правовідносин відсутнє, а послуга має назву постачання теплової енергії.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року, виходячи із наступного.

Дійсно, розділ ХІ Методики №315 містить 7 пунктів, 4 формули (43, 44, 45, 46), проте, лише пункт 4 та формула 43, яка в нього входить, регулюють питання визначення загального обсягу теплової енергії, спожитої у будівлі/будинку (групи нежитлових будівель та/або споруд, які є єдиним майновим комплексом) за період непрацездатності/відсутності вузла(ів) комерційного обліку теплової енергії у разі виходу його (їх) з ладу або втрати. Саме про цей пункт і про цю формулу зазначено у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року. Інші формули, наведені в цьому розділі Методики №315, не стосуються даного питання, і тому посилання апелянта на наявність невизначеності щодо того, яку формулу необхідно застосовувати, є безпідставним.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що Методика №315 не встановлює порядку нарахування плати за послуги, i як наслідок, неможливо здійснити перерахунок нарахованої плати у відповідності до неї. Апелянт вказує, що розділ ХІ Методики №315 встановлює розрахунковий метод визначення загального обсягу споживання теплової енергії, гарячої або холодної води, спожитої у будівлі/будинку при виходу з ладу або втраті вузла(iв) комерційного обліку. Тобто, визначається загальний обсяг спожитої теплової енергії будинком в цілому, i виконати перерахунок згідно вказаного розділу по квартирі позивача неможливо.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року, оскільки вони не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність можливості у відповідача, згідно вказаного розділу Методики, проведення визначення загального обсягу теплової енергії, спожитої у будинку позивача за період непрацездатності/відсутності вузла(ів) комерційного обліку теплової енергії у разі виходу його (їх) з ладу або втрати, після чого, проведення його подальшого розподілу між споживачами, у порядку, визначеному Методикою №315.

Посилання апелянта на відсутність на час виникнення спірних правовідносин визначення поняття опалення не впливає на правильність висновку рішення суду першої інстанції від 04.04.2023 року, в частині, як зазначено судом, …Зобов`язати Комунальне підприємство Прилукитепловодопостачання Прилуцької міської ради Чернігівської області здійснити перерахунок плати за опалення квартири…. Оскільки словосполучення плата за опалення є загально вживаним, воно використовується у Методиці №315, тому поза всяким сумнівом, опалення та постачання теплової енергії є назвами однієї і тієї ж послуги.

Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в ході судового розгляду даної справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання підлягає залишенню без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2024 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Прилукитепловодопостачання - залишити без задоволення.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: