УХВАЛА

про витребування доказів

24.10.2024 р. м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е.. під час відкритого судового засідання в залі суду м. Херсона у порядку спрощеного позовного провадження (з викликом) розглянувши матеріали позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє адвокат Стефан Лілія Володимирівна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , звернулася до суду з вказаним позовом від імені та в інтересах ОСОБА_1 , в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 28.07.2017 року про що складено відповідний актовий запис м. Бордо (Жіронд) Французька Республіка згідно свідоцтва про шлюб №94/4.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2023 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання на призначену судом дату сторони не з`явилися, про причину неявки суд не сповістили, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача адвокат Стефан Л.В., в телефонному режимі повідомила про те, що станом на 24.10.2024 року вона не здійснює представництво позивача, оскільки остання відмовилася від її послуг.

Відповідно до частин 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Судом встановлено, що до позовної заяви про розірвання шлюбу додані копії свідоцтва про шлюб міста Бордо видане з книги реєстрації актових записів міста Бордо не засвідчено належним чином.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» - документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Для засвідчення вірності перекладу та вірності копій, документи, які складено за кордоном, повинні прийматися за умови їх легалізації або проставляння апостилю, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та вступила в силу в Україні в 2003 році.

Згідно ст. 1 Гаазької Конвенції її дія поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:

a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця;

b) адміністративні документи;

c) нотаріальні акти;

d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Приписами ст. 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до ст. 4 Конвенції передбачений в ч. 1 ст. 3 цієї Конвенції апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Таким чином, для цілей прийняття документа, а саме свідоцтва про шлюб №94/4 , складеного та виданого з книги реєстрації актових записів міста Бордо( Жіронд), цей документ повинен містити апостиль або бути скріпленим з апостилем.

Питання щодо витребування доказів регулюється статтею 84 ЦПК України.

Так, згідно з п. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч. ч. 2, 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 83 ЦПК України). Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

За правилами ч. 1ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з публічно-правових засад цивільного судочинства, з метою забезпечення добросовісності процесуальної поведінки учасників справи в умовах змагальності, виходячи із принципу пропорційності, що покликаний забезпечити баланс приватних та публічних інтересів під час відправлення правосуддя, суд вважає за необхідне витребувати у позивача належним чином завірену копію документа, що підтверджує легалізацію реєстрації шлюбу.

Оскільки, для з`ясування обставин справи та для витребування вищевказаних документів потрібний значний проміжок часу, суд вважає за можливе судове засідання у справі відкласти.

Керуючись ст. ст. 76-80, 81, 84, 258, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Витребувати від ОСОБА_1 засвідчене належним чином свідоцтво про шлюб міста Бордо видане з книги реєстрації актових записів міста Бордо №94/4.

Зобов`язати ОСОБА_1 виконати ухвалу суду, надавши витребувані матеріали у найкоротший термін, але не пізніше 10.12.2024 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч.ч.7-10 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Е. Дорошинська