Провадження №2/369/2430/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Липченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника позивача ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відмову від позову, мотивуючи його тим, що спірне нерухоме майно (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 було подаровано ОСОБА_3 сину ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , онуку ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , а тому просить закрити провадження у справі та вирішити питання про повернення з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору.

У судове засідання 22.10.2024 з`явилася представник позивоча адвокат Осадча Н.О. інші сторони не з`явились, повідомлялись належним чином.

Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Предметом спору є визнання спільною сумісною квартири подружжя за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та її поділ.

11.10.2024 було укладено Договір дарування квартири посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Юровою О.Є. та зареєстрований в реєстрі за № 3294.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

У ч. 1 ст. 142 ЦПК України зазначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно із ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим прийняти відмову від позову, так як це не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси та закрити провадження у справі.

За вказаних обставин, у зв`язку із відмовою від позову, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 7019 (сім тисяч дев`ятнадцять) гривень 84 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 206, 255, 256, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя та витребування майна з чужого незаконного володіння - закрити.

Повернути позивачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету України 50 відсотків суми сплаченого судового збору відповідно до квитанції №9920-0560-7514-7853, що складає 7019 (сім тисяч дев`ятнадцять) гривень 84 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ