"28" травня 2024 р.
Справа № 642/798/24
Провадження № 2/642/576/24
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Брус М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 100838,70 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти проживають разом із позивачем.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, перебуває на обліку у ХСМГЦ з діагнозом Синдром Дауна.

Оскільки між сторонами не було договору про сплату аліментів, а також не узгоджено суму аліментних зобов`язань відповідача, позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів за минулий час, аліментів на утримання дружини та дітей, стягнення додаткових витрат на дитину з інвалідністю.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2023р. у справі №641/1542/21 позов був задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь:

- аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500,0грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення дитиною повноліття; -- аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,0грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000,0грн., щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення ОСОБА_3 повноліття;

-аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, в розмірі 1000,0грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до 18.03.2023р.

Також стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за минулий час у розмірі 5500,0грн., аліменти на утримання дружини за минулий час у розмірі 1000,0грн., фактично понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 у розмірі 22736,5грн.

Відповідач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.09.2023р. у справі №641/1542/21, апеляційна скарга відповідача була задоволена частково, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2023р. змінено, скасовано його в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за минулий час у розмірі 5500,0грн. та аліменти на утримання дружини за минулий час у розмірі 1000,0гррн., в задоволенні в цій частині позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

На підставі вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій позивачу були видані виконавчі документи, з якими вона звернулась до Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчою служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За кожним з виконавчих листів були відкриті виконавчі провадження.

У виконавчому провадженні №71982581 стягненню з ОСОБА_2 , на користь позивача підлягають аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,0грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.03.2021р, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач рішення суду у частині сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 добровільно та у примусовому порядку не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 березня 2021р. по теперішній час.

Станом на 19.12.2023р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів у загальному розмірі 100838,70грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, зробленим державним виконавцем від 19.12.2023р.

Позивач посилається на те, що сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2021 року, виходячи з наведеного позивачем розрахунку (100838,70 х 1% х 1024 (кількість днів прострочення) склала 1 032 588,29 грн.

Враховуючи те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 % заборгованості за аліментами, позивач просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 100838,70 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.02.2024 року відповідачем подано відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що після отримання на його запит відомостей від державного виконавця розрахунку заборгованості та реквізитів виконавчого провадження, а саме 21.02.2024 року, він в той же день погасив всю суму заборгованості по аліментам, що підтверджується долученими до відзиву платіжними інструкціями. У доповненому відзиві, відповідач вказував, що під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини, позивач стверджувала, що він не сплачував грошові кошти на їх утримання. Ці твердження він спростував під час судового розгляду, надавши роздруківку листування та квитанції. У 2023 році позивач не надала йому рахунок для сплати аліментів (раніше він надсилав грошові кошти на її картковий рахунок). Та оскільки вона раніше повідомляла недостовірні відомості щодо неотримання грошових коштів, він вирішив дочекатися офіційних виконавчих проваджень. Виклик до державного виконавця він отримав 08.02.2024 року.

У відповіді на відзив позивач вважала доводи відповідача, що вона не надавала йому номер карткового рахунку для сплати аліментів безпідставні, адже він до неї з цього питання не звертався. Також вважає необґрунтованими твердження відповідача про те, що про наявність виконавчого провадження він дізнався лише 08.02.2024 року, адже він був обізнаний про необхідність утримувати дітей та про наявність ухваленого рішення суду, а також про відкриття виконавчого провадження відкритого 08.06.2023 року. Однак, відповідач тривалий час ухилявся від свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину, та саме через невиконання батьківського обов`язку та рішення суду виникла заборгованість по аліментам. Наполягала на задоволенні позовних вимог.

У запереченнях відповідач також просив відмовити у задоволенні позовних вимог, та вказує, що у 2023 році ним було зроблено декілька спроб надати кошти позивачу на утримання дітей, однак всі листи позивачем були проігноровані. З роздруківок листів вбачається , що він намагався надати допомогу від сторонніх організацій, оскільки від нього ОСОБА_1 не бажала отримувати кошти. На адресу підприємства ТОВ «ВДМ-Україна» надійшов лист № 85805 від 13.10.2023 року від державного виконавця по трьом виконавчим провадженням. Керівництво повідомило його про майбутні вирахування з заробітної плати та надіслало лист державному виконавцю. Він вважав, що аліменти будуть відраховуватися із його доходу. Оскільки відповіді від державного виконавця на лист ТОВ «ВДМ-Україна» не надходило, він 08.02.2024 року особисто звернувся до державного виконавця, та дізнався про наявність інших виконавчих проваджень, отримав реквізити та добровільно сплатив у день надходження реквізитів 21.02.2024 року. Провадження у справі було відкрито 23.02.2024 року, тобто після сплати ним заборгованості.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлений позов підтримали з підстав викладених в ньому. Представником позивача також надано уточнений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого розрахунок здійснено за період з 01.03.2021 року до грудня 2023 року та складає у загальному розмірі 500 850 грн.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 31.07.2015р.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2023р. у справі №641/1542/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2500,0грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,0грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000,0грн., щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення ОСОБА_3 повноліття; аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, в розмірі 1000,0грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до 18.03.2023р.

Також стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за минулий час у розмірі 5500,0грн., аліменти на утримання дружини за минулий час у розмірі 1000,0грн., фактично понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 у розмірі 22736,5грн.

ОСОБА_2 оскаржив вказане рішення суду в апеляційному порядку.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.09.2023р. у справі №641/1542/21, апеляційна скарга відповідача була задоволена частково, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2023р. змінено, скасовано його в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за минулий час у розмірі 5500,0грн. та аліменти на утримання дружини за минулий час у розмірі 1000,0гррн., в задоволенні в цій частині позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

У Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 71982581 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000,0грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2021р. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 642/1542/21 від 23.05.2023 року державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції станом на 19.12.2023 року загальна заборгованість ОСОБА_2 за аліментами з 01.03.2021 року становила 100838, 70 грн.

У лютому 2024 року відповідач сплатив заборгованість по аліментам в тому числі у виконавчому провадженні № 71982581 у розмірі 107103,50 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 21.02.2024 року, а також розрахунком заборгованості державного виконавця станом на 01.04.2024.

Позивач просить стягнути неустойку за період з 01.03.2021 року по 19.12.2023 року, даний період включено в розрахунок заборгованості наданий державними виконавцем.

Позивач у позовній заяві посилалась на те, що сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2021 року, виходячи з наведеного позивачем розрахунку (100838,70 х 1% х 1024 (кількість днів прострочення) склала 1 032 588,29 грн.

Під час судового розгляду розрахунок пені представником позивача було уточнено, та здійснено розрахунок нарахування пені починаючи з 01.04.2021 по 19.12.2023 року, та відповідно загальна сума пені відповідно до наданого розрахунку склала 500 850 грн.

Враховуючи те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не може перевищувати 100 % заборгованості за аліментами, позивач просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 100838,70 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 1ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Факт невиконання платником аліментів ОСОБА_2 рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державними виконавцем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов"язків щодо утримання неповнолітньої доньки, покладених на нього судовим рішенням.

Як наслідок, в такому випадку настає відповідальність відповідача, передбачена ст. 196 СК України.

Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов`язань боржником, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Вказаний висновок також зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначав про відсутність своєї вини у невиконанні зобов`язання по сплаті аліментів оскільки не був обізнаний про реквізити на які необхідно сплачувати стягнені з нього аліменти.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та вчасно подати докази до суду першої інстанції.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома статті 81 ЦПК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

УСК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Суд, проаналізувавши наведені вище фактичні обставини справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов висновку про те, що обов`язок останнього сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі в примусовому порядку виник після набрання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2023р. у справі №641/1542/21 законної сили, тобто у вересні 2023 року (день постановлення судового рішення Харківським апеляційним судом).

Після перегляду Харківським апеляційним судом судового рішення, відповідач лише у лютому вжив заходів щодо встановлення порядку сплати аліментів, звернувшись до виконавчої служби за отриманням банківських реквізитів для перерахування коштів, і отримавши відповідь, у лютому 2021 року сплатив суму заборгованості по аліментам за весь попередній період.

Суд приходить до висновку про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментах, встановлених судовим рішенням, за період із 01.03.2021 року по вересень 2023 року, а отже відсутні підстави для нарахування пені на суму заборгованості за вказаний період.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання тощо).

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Та обставина, що ОСОБА_2 після ухвалення рішення судом першої інстанції у травні 2023 року, скористався своїм правом оскарження судового рішення, не свідчить про винні дії, що призвели до виникнення заборгованості за аліментами визначеними рішенням суду.

Крім того, судом було установлено, що відповідач на момент розгляду справи судом повністю погасив заборгованість по аліментах, свідчить про відсутність у ОСОБА_2 умислу на ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертоюстатті 155СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51Конституції України та статті 180СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першоїстатті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першоюстатті 196 СК України.

Судом приходить до висновку, що заборгованість зі сплати аліментів, за період з березня 2021 року по 19.12. 2023 року, виникла з вини відповідача після набрання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2023р. законної сили, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) вказано, щопотрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. При цьому, якщо, застосовуючи вказане формулювання, обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня.У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

З розрахунку заборгованості про сплату аліментів, убачається, що за період, з березня 2021 року по 19.12. 2023 року, ОСОБА_2 не були здійснені платежі, які за наявності заборгованості зі сплати аліментів, зараховувалися на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередніх місяцях, починаючи з першого місяця її виникнення.

На підставі вказаного суд погоджується з формулою розрахунку пені, наданим представником позивача в уточненому розрахунку, так як він узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18.

Однак суд не погоджується з періодом розрахунку пені.

Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 25.04.2018 розмір неустойки (пені) по аліментах суд розраховує наступним чином:

за березень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за квітень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за травень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

червень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за липень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за серпень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за вересень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за жовтень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за листопад 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за грудень 2021 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за січень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за лютий 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за березень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за квітень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за травень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за червень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за липень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за серпень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за вересень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за жовтень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за листопад 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за грудень 2022 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за січень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за лютий 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за березень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за квітень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за травень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за червень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за липень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за серпень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 13.09.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 98 дня = 2940 грн.;

за вересень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 01.10.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 79 днів = 2370 грн.;

за жовтень 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 01.11.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 49 днів = 1470 грн.;

за листопад 2023 р. за час прострочення сплати аліментів з 01.12.2023 р. по 19.12.2023 р.: 3000 грн. х 1% х 19 днів = 570 грн.

Сума неустойки (пені) за період з 01.03.2021 по 19.12.2023 становить 92 140 грн.

Вказана сума не перевищує загальну суму заборгованості станом на 19.12.2023 року у розмірі 100838,70 грн.

Щодо доводів відповідача з приводу погашення ним заборгованості по аліментам. То суд зазначає, що дійсно, відповідач погасив заборгованість за аліментами в розмірі 107 103,50 гривень. Однак погашення цієї заборгованості за аліментами відбулось лише 21.02.2024 року, тоді як пеня за прострочення сплати аліментів стягується за період часу до 19.12.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 92 140 грн.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12 , 13, 81, 89, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,(і.н. НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (і.н. відсутній) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2021 року по 19.12.2023 року у розмірі 92 940 (дев`яносто дві тисячі дев`ятсот сорок) грн.00 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (і.н. НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.05.2024 року.

Суддя О.В. Бородіна