Справа № 536/495/24
Провадження № 2/536/491/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна; Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що 13.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяною Юріївною, стосовно нього було відкрито виконавче провадження № 68121455, на підставі виконавчого напису № 83789 вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з нього, ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 113 419,77 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та стягнення з нього виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 11341,98 грн.

Про існування вказаного виконавчого провадження та виконавчого напису він не знав, а дізнався лише в лютому цього року, коли в нього в примусовому порядку заблокували банківську картку.

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню з наведених нижче підстав.

По-перше, в 2011 р. між ним та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір та видана кредитна картка вказаного банку.

Грошові кредитні кошти які він використовував в ПАТ «Альфа-Банк», ним були повністю сплачені ПАТ «Альфа-Банк» в 2012 році.

Заборгованості перед ПАТ «Альфа-Банк» в нього немає.

Тобто, будь-якого боргу за даним кредитом в нього немає, він належним чином виконував умови кредитного договору, всі кредитні кошти мною були сплачені в повному обсязі

По-друге, між ним та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» ніяких відносин не було та не існує, ніяких договорів між нами не укладалося. Попереджувальних повідомлень та письмової вимоги про повернення заборгованості йому не надходило, він не знав про існування такої заборгованості та взагалі його ніхто не повідомляв про зміну кредитора.

По-третє, йому ніяким чином не було повідомлено про вчинення виконавчого напису.

По-четверте, з матеріалів виконавчого провадження взагалі незрозуміло на підставі яких документів був вчинений вищевказаний виконавчий напис. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутній виконавчий напис, або не прикріплений сканований документ.

По-п`яте, кредитний договір був укладений в простій письмовій формі в 2011 році.

По-шосте, з виконавчого напису № 83789 від 12.06.2021 року встановлено, що нотаріус посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999 року №1172, яким встановлено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості на підставі кредитного договору додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та внесено зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами», та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» відповідно до яких нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N° 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі; «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Отже, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. '

Тобто, матеріали виконавчого провадження не містять (нотаріально посвідченого кредитного договору на підставі якого нотаріусом встановлено безспірність заборгованості та вчинено виконавчий напис, також відсутня виписка по рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості перед відповідачем.

Отже, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» так як нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості.

На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким:

- виконавчий напис № 83789 виданий 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 113 419,77 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», стягнення з нього виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця в розмірі 11 341,98 гривень, визнати таким, що не підлягає виконанню.

- стягнути з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на його користь Судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Відповідач надав суду відзив на позов в якому вказав зокрема, що позивач не надав доказів того, які б могли спростувати факт наявності заборгованості. З цих підстав просили відмовити в задоволенні позову.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Згідно матеріалів справи просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності, та позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 13.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяною Юріївною, відкрито виконавче провадження № 68121455, на підставі виконавчого напису № 83789 вчиненого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 113419,77 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та стягнення з нього виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 11341,98 грн.

Про існування вказаного виконавчого провадження та про існування виконавчого напису позивач не знав, а дізнався лише тоді, коли в нього в примусовому порядку заблокували банківську картку.

Позивач вказував, що між ним та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» ніяких відносин не було та не існує, ніяких договорів між нами не укладалося. Попереджувальних повідомлень та письмової вимоги про повернення заборгованості йому не надходило, він не знав про існування такої заборгованості та взагалі його ніхто не повідомляв про зміну кредитора. Відповідач вказану обставину належними доказами не спростував.

В статтях 87-91 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошевих сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України ППУО виконавче провадження . Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів ' нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 11999 р. № І172(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані/ документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між: підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року по справі 320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18) вказала, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017року у справі № 6-887цс17).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернений стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого Допису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017року № 6-887цс17.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом, подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів і є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника. Разом із тин, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору місіс стягувачем та боржником щодо заборгованості.

Вищевказаний виконавчий напис був вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказаний пункт передбачає, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості Вказаний нормативний акт не передбачає надання стягувачем відомостей про направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 року в справі N9 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З виконавчого напису № 83789 від 12.06.2021 року встановлено, що нотаріус посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999 року №1172, яким встановлено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості на підставі кредитного договору додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та внесено зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами», та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» відповідно до яких нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N° 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі; «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Отже, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. '

Тобто, матеріали виконавчого провадження не містять (нотаріально посвідченого кредитного договору на підставі якого нотаріусом встановлено безспірність заборгованості та вчинено виконавчий напис, також відсутня виписка по рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості перед відповідачем.

Отже, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» так як нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості.

Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року, по справі № 910/10374/17 дійшла висновку, то порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнанні виконавчого напису таким, то не підлягає виконанню.

У зв`язку з наведеним, заборгованість по кредиту має спірний характер, а спірний виконавчий напис про стягнення заборгованості з Позивача на відповідача, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно вказаного, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

Ч. 3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи встановлено, що на обґрунтування понесених витрат на правову допомогу позивачем суду надано: договорі про надання правової допомоги на загальну суму 6000 гривень, та акт виконаних робіт.

З урахуванням викладеного, оскільки позов задоволено в повному обсязі, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 76, 141, 258-259, 263-265, 273, 280, 352 ЦПК України, ст.ст. 49, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна; Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Тетяна Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис № 83789 виданий 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 113 419,77 гривень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця в розмірі 11 341,98 гривень, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_1 Судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський