П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Київ

Справа № 752/15022/23

Провадження: № 22-ц/824/11836/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Мережко М. В., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шевченко Ангеліни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1

на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Ольшевської І. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимири Анатолійович, Салтівський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 04 липня 2017 року №13091, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А.

Стягнуто з АТ «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 876 грн.

06 березня 2024 року до суду надійшла заява адвоката Шевченко А, М. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат у вигляді понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року стягнено з АТ «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Шевченко А. М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю, стягнути з АТ «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 25 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції жодним чином не обґрунтовано доцільність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають стягненню. Вказує, що відповідачем не наданого жодного клопотання про зменшення заявлених витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн та/або заперечення щодо їх стягнення загалом від відповідача не надходило, натомість суд за власної ініціативи вирішив питання про зменшення розміру понесених позивачем витрат.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У письмових поясненнях, поданих до апеляційного суду, адвокат Стовбун О. Й. в інтересах АТ «СЕНС БАНК» просив судове рішення залишити без змін. Посилався на те, що заявлені до стягнення позивачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи, предметом якої є немайновий спір, встановлення обставин не потребують висновків спеціалістів, судових експертів та виклику свідків для дачі пояснень, а отже справа відноситься до категорій не складних. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, що вказує на нескладність справи, оскільки виключає необхідність явки адвоката у судове засідання по справі.

В судовому засіданні адвокат Шевченко А. М. в інтересах ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення адвоката Шевченко А. М. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що витрати позивача на правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом юридичних послуг, враховуючи необхідний час, який може бути витрачений адвокатом на опрацювання спірних правовідносин та розумну необхідність витрат для вказаної справи.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У позовній заяві та у заяві про ухвалення додаткового рішення, адвокат Шевченко А. М. просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 25000 грн судових витрат на правничу допомогу.

АТ «СЕНС БАНК», заперечуючи проти заявленого ОСОБА_1 розміру на відшкодування витрат на правничу допомогу, зазначав, що вартість судових витрат суттєво завищена та є неспівмірною з заявленими послугами.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом Шевченко А. М. подано: договір про надання правової допомоги №78/23 від 17 липня 2023 року, укладений між адвокатом Глущенко А. М. (яка змінила прізвище на « Шевченко ») та ОСОБА_1 , додаткову угоду № 1 від 17 липня 2023 року до договору №78/23 від 17 липня 2023 року, акт здачі-приймання наданих послуг №1 від 04 березня 2021 року, платіжну інструкцію №0.0..1, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС №001180 від 02 листопада 2023 року, ордер серії АІ № 1537133 від 31 січня 2024 року.

Відповідно п.3.3. додаткової угоди №1 до договору від 17 липня 2023 року № 78/23 гонорар адвоката визначається сторонами у фіксованому розмірі та становить 25000 грн за подання при потребі заяв/клопотань з процесуальних питань, а також заперечень проти таких заяв і клопотань, здійснення представництва клієнта в суді першої інстанції в разі розгляду справи з проведенням судових засідань.

Згідно акту задачі-приймання наданих послуг №1 від 04 березня 2024 року, адвокатом надано клієнту такі послуги: збір доказів, у т.ч. шляхом подання адвокатського запиту, отримання матеріалів виконавчого провадження, консультації клієнта щодо способу судового захисту, обсяг витраченого часу 5 год.; підготовка та подання до Голосіївського районного суду м. Києва позовної заяви від 21 липня 2023 року про виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обсяг витраченого часу 15 год., загальна вартість робіт складає 25000 грн.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України»).

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За таких обставин, визначаючи розмір понесених позивачем судових витрат суд першої інстанції правильно виходив з принципів співмірності та розумності судових витрат та враховував, зокрема, характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг Пономаренко О. Г., складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не заявлялось письмових заперечень щодо заявлених до стягнення судових витрат на правничу допомогу, судом не приймаються до уваги, оскільки, як убачається з матеріалів справи, у своїх письмових поясненнях, поданих до суду першої інстанції, адвокат Ставбун О. Й. в інтересах АТ «СЕНС БАНК» вказує на необґрунтованість та не співмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу (а.с. 71-74).

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких підстав, апеляційну скаргу адвоката Шевченко А. М. в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року слід залишити без задоволення, а вказане судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.369, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шевченко Ангеліни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді М. В. Мережко

В. А. Нежура