ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/7406/22
Номер провадження 22-ц/818/3029/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2024 року в складі судді Щепіхіної В.В. у справі № 638/7406/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що вони з відповідачем з 24 червня 2000 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 30 травня 2006 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з нею. До досягнення дитиною повноліття вона отримувала від відповідача аліменти за рішенням суду. Наразі дочка навчається на денній формі за контрактом в Центральному національному технічному університеті у м. Кропивницькому, термін навчання за освітнім рівнем бакалавр - 4 роки. Навчання дочки згідно з контрактом сплачує позивачка, а також забезпечує її всім необхідним (харчування, одяг, взуття, лікування та інше), оскільки дочка навчається на денній формі та власного доходу не має. ОСОБА_2 має фінансову можливість сплачувати аліменти, оскільки він професійний військовий, служить за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Просила стягнути з ОСОБА_2 кошти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх доходів відповідача, з яких утримуються аліменти відповідно до Постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 (зі змінами та доповненнями), щомісячно, з дня пред`явлення позову на період навчання дитини до досягнення 23 років.

Відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги в частині зобов`язання сплачувати аліменти під час навчання дочки. Проте, заперечив проти задоволення позовних вимог в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню. Зазначив, що він може сплачувати аліменти у розмірі 4000,00 грн. Вказав, що він також сплачує аліменти на утримання своєї неповнолітньої дочки від іншого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 від усіх видів доходу. Крім того, він матеріально допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою та мешкає сама. На даний час він є військовослужбовцем та проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4. У зв`язку з травмуванням та контузією в найближчій час має намір звільнитися, і розмір його доходів значно зменшиться, тому вважав за доцільне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред`явлення позовної заяви (20 грудня 2022 року) і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років; компенсовано витрати по оплаті судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду мотивовано тим, що повнолітня дочка сторін здобуває вищу освіту, навчається на денній формі на контрактній основі, та з урахуванням фінансових можливостей і стану здоров`я відповідача, сплати ним аліментів на утримання дочки від другого шлюбу, наявності у нього матері пенсійного віку, розумним та справедливим є стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

На вказане рішення суду поштою 01 липня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати частково, в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу), ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6, а не 1/4 частки від доходів, як вона просила. Суд не надав належної оцінки її середньомісячному доходу, який складає приблизно 13 544,00 грн на місяць, що є недостатнім для утримання двох повнолітніх осіб та оплати навчання і пов`язаних з цим витрат. Додаткових джерел доходу ані вона, ані дочка не мають. Отримуваний відповідачем дохід здатен в повному обсязі задовольнити його потреби, в тому числі з урахуванням сплати аліментів на другу дочку. Відповідачу як військовослужбовцю виплачується щомісячна грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, він має пільги як учасник бойових дій на комунальні послуги тощо. З липня 2021 року по жовтень 2022 року відповідачем сплачувались аліменти як на утримання їх на той час неповнолітньої дочки, так і на утримання другої дочки саме в розмірі 1/4 частки доходів, при цьому його дохід був меншим. Тобто, одночасна сплата відповідачем аліментів на утримання двох дітей у розмірі по 1/4 частини з його доходу на кожного не є для нього надмірним тягарем. Відповідач не надав доказів перебування у нього на утриманні його матері. Крім того, відповідач має дохід від передачі земельної ділянки в оренду.

29 липня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» представниця ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просила змінити рішення, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня набрання рішенням законної сили і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суд стягнув аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, саме з дати подання позову - 20 грудня 2022 року, при цьому не взяв до уваги, що з 22 листопада 2022 року по 22 червня 2023 року їхня дочка ОСОБА_5 перебувала у шлюбі, тож оплата позивачкою її навчання не може прийматися судом до уваги. При цьому, позивачкою доказів сплати за навчання у 2023, 2024 роках не надано. Судом не враховано відсутність його доходу від передачі земельної ділянки в оренду, оскільки вона знаходиться на окупованої території. Його дохід пов`язаний із захистом Держави у лавах ЗСУ, він є учасником бойових дій, ветераном війни. Держава забезпечила гарантії та пільги для дітей ветеранів війни, інвалідів війни, учасників бойових дій. ОСОБА_5 як дитина ветерана війни - учасника бойових дій не позбавлена права користування зазначеними пільгами. Вважає, що 1/6 частина усіх доходів значно перевищує потреби щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Окрім того, розгляд справи за відсутності його та його представника, яка хворіла у день розгляду справи, призвів до порушення його прав. Як зазначено у рішенні, позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, про що він не був сповіщений.

26 вересня 2024 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в якому вона просила залишити її без задоволення. Відзив мотивовано тим, що норми чинного законодавства не містять застережень щодо припинення обов`язку з утримання повнолітніх дочки, сина у зв`язку з укладенням ними шлюбу. На час звернення до суду дочка проживала з нею, її відносини з чоловіком були припинені. Договір на навчання є чинним, незважаючи на те, надано нею докази оплати за навчання за 2023-2024 роки, чи ні. Відповідні докази надає разом з відзивом, адже у суді першої інстанції відповідач не оспорював факт оплати навчання. Відповідачем не надано доказів того, що він не отримує орендну плату. Отримання дочкою пільг залежить від волі самого відповідача, який відмовляється засвідчити копію посвідчення учасника бойових дій та переслати його позивачці чи дочці. Суд не мав відкладати розгляд справи, оскільки до заяви про відкладення відповідач не надав доказів поважності причин неявки.

ОСОБА_2 правом на подачу відзиву не скористався.

Згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційні скаргиОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 24 червня 2000 року, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 травня 2006 року (том 1 а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 4 зворот).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2006 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% одного мінімуму доходів громадян, що не оподатковується, починаючи з 11 січня 2006 року та до досягнення дитиною повноліття (том 1 а.с. 6).

ОСОБА_8 є здобувачем освіти у Центральноукраїнському національному технічному університеті. З копії довідки № 339/23 від 28 вересня 2023 року, виданої деканом агротехнічного факультету Центральноукраїнського національного технічного університету, вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою другого курсу, навчається на денній формі, комерційне місце, навчається з 01 вересня 2022 року по 31 червня 2026 року. Також аналогічні довідки видані університетом 28 вересня 2023 року, 26 лютого 2024 року (том 1 а.с. 71, 72, том 2 а.с. 32).

З договору про надання платної освітньої послуги № 130722/1 від 06 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 є замовником освітньої послуги для ОСОБА_3 , вартість якої складає 72 000,00 грн за весь строк навчання. Вказаний договір є невід`ємним додатком до Договору про навчання у Центральноукраїнському національному технічному університеті від 06 вересня 2022 року № 130722, який також міститься в матеріалах справи. Відповідно до зазначеного договору форма навчання денна, спеціальність 201 агрономія, ступінь вищої освіти бакалавр (том 1 а.с. 7-8, 9-10).

Копіями квитанцій від 02 вересня 2022 року, від 16 вересня 2022 року, від 13 жовтня 2022 року, від 17 листопада 2022 року, від 13 грудня 2022 року підтверджується оплата ОСОБА_1 послуг за навчання ОСОБА_3 на загальну суму 9000 грн, тобто за 1-й семестр навчання у повному обсязі (том 1 а.с. 12).

Разом з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надано докази оплати навчання ОСОБА_5 за січень-травень 2023 року по 1800,00 грн, вересень - грудень 2023 року по 1900,00 грн, січень- червень 2024 року по 1900,00 грн, вересень-жовтень 2024 року по 1997,00 грн,

З 22 листопада 2022 року по 22 червня 2023 року ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 . Після розірвання шлюбу прізвище дочки сторін ОСОБА_10 (том 1 а.с. 49-50).

Як вбачається з витягів з реєстру територіальної громади від 03 січня 2023 року та 19 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 48).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 26 вересня 2023 року за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків щодо ОСОБА_5 відсутня. У 4 кварталі 2023 року дохід від АТ «Універсал банк» склав 257,08 грн (том 1 а.с. 73, том 2 а.с. 33).

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 23 липня 2011 року уклав другий шлюб з ОСОБА_11 , під час якого у нього народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 червня 2021 року шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 96, розірвано (том 1 а.с. 103-108, 110).

Судовим наказом № 638/11565/21 від 10 серпня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 липня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття (том 1 а.с. 106).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складеного державним виконавцем Валерією Карпенко, за виконавчим провадженням 66536977 здійснюється відрахування з заробітної плати боржника у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), у військовій частині НОМЕР_1 . Станом на 01 листопада 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (том 1 а.с. 102).

З довідки військової частини НОМЕР_1 від 14 листопада 2022 року № 10/1282 вбачається, що ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2021 року по 28 жовтня 2022 року нараховане грошове забезпечення 410 173,10 грн, з якого утримано військовий збір 6094,68 грн та за виконавчим провадженням НОМЕР_5 - 100 489,87 грн (том 1 а.с. 13).

З відомостей ГУ ДПС в Харківській області про джерела нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року та довідки з військової частини НОМЕР_1 про нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 нараховано грошове забезпечення 1 000 999,03 грн, з якого утримано військовий збір 15 015,02 грн, аліменти за виконавчим провадженням НОМЕР_5 в розмірі 52 173,93 грн, аліменти за виконавчим провадженням 66536977 в розмірі 189 130,61 грн. Крім того, до липня 2022 року ОСОБА_2 отримував дохід від ПП «Аванта-трейд» (заробітну плату) (том 1 а.с. 99-100, 123).

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_12 є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 . Згідно з копією довідки про доходи № 733217 остання отримала пенсію за період з 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 9 863,34 грн, по 3287,78 грн на місяць (том 1 а.с. 111-113).

Позивачка ОСОБА_1 працює у ВТП ГУ ДПС у Кіровоградській області з 19 лютого 2021 року на посаді головного державного інспектора. За період з січня 2023 року по вересень 2023 року їй нараховано заробітну плату в розмірі 153 294,54 грн, з яких утримано податки 29 892,45 грн, інші утримання 1532,95 грн, що підтверджується довідкою про заробітну плату № 43 від 13 жовтня 2023 року (том 1 а.с. 74).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 364008314 від 31 січня 2024 року вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером № :05:000:0398, площею 2 (га). З зазначеної довідки вбачається, що відповідну земельну ділянку відповідач передав за договором оренди в платне користування ТОВ "Фермерське господарство "Побратим АГРО" (том 2 а.с. 37).

З відомостей з ДЗК, що є у загальному доступі, вбачається, що земельна ділянка з вказаним кадастровим номером розташована у Харківській області, Куп`янському районі, за межами населеного пункту на території Лісностінківської сільської ради.

Селище Лісна Стінка Курилівської сільської територіальної громади з 27 лютого 2022 року по 08 вересня 2022 року перебувало під тимчасовою окупацією та дотепер є територією активних бойових дій згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18.

У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717 св 18, від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17, провадження № 61-39201св18.

Як вбачається з матеріалів справи, дочка сторін ОСОБА_5 досягла повноліття, є студенткою Центральноукраїнського національного технічного університету, навчається за кошти фізичних осіб на денній формі, у зв`язку з чим самостійного заробітку не має, на час ухвалення рішення суду розлучена.

Встановивши, що дочка сторін продовжує навчатися у вищому навчальному закладі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а її батько ОСОБА_2 працевлаштований та має можливість надавати дочці відповідну допомогу, при цьому на його утриманні перебуває неповнолітня дочка від другого шлюбу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не надав належної оцінки її середньомісячному доходу, що є недостатнім для утримання двох повнолітніх осіб та оплати навчання і пов`язаних з цим витрат, натоміть отримуваний відповідачем дохід з урахуванням компенсації податків та пільг учасника бойових дій здатен в повному обсязі задовольнити його потреби, в тому числі з урахуванням сплати аліментів на другу дочку, та одночасна сплата відповідачем аліментів на утримання двох дітей у розмірі по 1/4 частини з його доходу на кожного не є для нього надмірним тягарем, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів на підтвердження того, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім для утримання дочки, а саме оплати половини вартості навчання та її щомісячних витрат на навчання, ОСОБА_1 не надано.

Наявність у відповідача матері пенсійного віку позивачкою не спростовано.

До доводів ОСОБА_1 щодо того, що відповідач має дохід від передачі земельної ділянки в оренду, колегія суддів ставиться критично, зважаючи на те, що земельна ділянка ОСОБА_2 перебуває у зоні активних бойових дій, та доказів щодо отримання доходу від її оренди і його розміру матеріали справи не містять.

Крім того, чинне законодавство, зокрема, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їхнього соціального захисту» дійсно передбачає низку пільг, пов`язаних з навчанням, для дітей учасників бойових дій, та доказів того, що ОСОБА_2 своїми діями чи бездіяльністю перешкоджає дочці користуватися такими пільгами, що вона чи позивачка взагалі звертались до нього з цього питання, суду не надано.

Разом з тим, сама по собі наявність таких пільг не звільняє ОСОБА_2 як батька від обов`язку утримання дочки, що продовжує навчання.

Водночас, колегія суддів не приймає і доводи ОСОБА_2 щодо того, що визначений судом розмір аліментів є завеликим, і мають бути стягнуті аліменти в розмірі 1/10 частки його доходів, оскільки доказів неможливості надавати дочці утримання у розмірі, визначеному оскаржуваним рішенням суду, відповідач не надав.

До досягнення дочкою сторін повноліття ОСОБА_2 сплачувались аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), що свідчить про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у меншому розмірі, а саме - 1/6 частки його доходу.

Посилання відповідача на те, що з 22 листопада 2022 року по 22 червня 2023 року їхня дочка ОСОБА_5 перебувала у шлюбі, висновків суду не спростовують, оскільки при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, та докази того, що чоловік брав участь в утриманні ОСОБА_5 , відсутні. Оплата за навчання ОСОБА_5 здійснювалась саме її матір`ю, а не чоловіком, що підтверджується договором на навчання та копіями платіжних доручень. На час ухвалення рішення суду ОСОБА_5 розлучена. Підстав для стягнення аліментів з дня набрання рішенням суду законної сили немає.

Доводи ОСОБА_2 щодо того, щорозгляд справи за відсутності його та його представника, яка хворіла, призвів до порушення його прав, є безпідставними, оскільки представниця відповідача була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, доказів на підтвердження її хвороби, поважних причин неявки і наявності підстав для відкладення розгляду справи нею не надано. Відповідач не вказав, які саме права не зміг реалізувати, враховуючи, що ОСОБА_2 та його представниця брали участь у справі, надавали пояснення. Позивачка у судовому засіданні уточнила позовні вимоги лише щодо того, що аліменти просить стягнути саме на свою користь, що не є зміною предмету чи підстав позову.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції на підставі аналізу встановлених обставин справи та наданих доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 зобов`язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, обґрунтовано вважаючи цей розмір достатнім та таким, що відповідає потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційні скарги сторін залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору у суду апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук