Справа № 610/2891/24
Провадження № 2/610/1046/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Феленка Ю.А.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової І.В.,

представника позивача Гаврилюк О.В. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

09 серпня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області (далі - Служба у справах дітей) до ОСОБА_2 , у якій позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилась донька - ОСОБА_3 , про що у книзі реєстрації актів про народження Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області зроблено актовий запис №10 та видано свідоцтво серія НОМЕР_1 від 08.02.2024. Батько дитини невідомий, а відомості про нього були внесені до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

13.03.2024 відповідач залишила свою малолітню дитину своїй бабі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (прабаба малолітньої ОСОБА_3 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , і станом на день звернення з даним позовом до суду, так і не забрала свою доньку.

Весь цей час, відповідач проживає окремо, життям дитини не цікавиться, не спілкується з донькою, не бере участі у її вихованні, не займається її розвитком, на надає матеріальної допомоги на її утримання. Крім того, відповідач неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, як за невиконання обов`язків щодо виховання своєї малолітньої дитини, так і за вчинення інших адміністративних правопорушень проти громадського порядку. Зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя.

У зв`язку із цим, наказом начальника Служби у справах дітей від 01 травня 2024 року №34/01-05 "Про тимчасове влаштування дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ", малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 01.05.2024 влаштовано на тимчасове проживання до родини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із невиконання батьківських обов`язків матір`ю дитини.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки, на виховні заходи Служби у справах дітей не реагує, позивач вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки- ОСОБА_3 .

Представник позивача - начальник Служби у справах дітей у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на доводи позовної заяви. Також зазначила, що відповідач до теперішнього часу своєї поведінки не змінила, свої батьківськи обов`язки не виконує.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала та не оспорюючи фактичні обставини, викладені в позові, просила надати їй шанс на виправлення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

14.08.2024 позовну заяву Служби у справах дітей до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.09.2024.

11.09.2024, у зв`язку із першою неявкою відповідача, підготовче засідання було відкладено до 25.09.2024.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд на 23.10.2024.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08.02.2024 (а.с. 18).

Відомості про батька дитини були внесені до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 19).

З заяви відповідача ОСОБА_2 встановлено, що остання 13.03.2024 о 07:30 год. залишила свою малолітню дитину ОСОБА_3 зі своєю бабою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (прабаба малолітньої ОСОБА_3 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та поїхала до місця своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де і залишилася (а.с. 23).

Наказом начальника Служби у справах дітей від 14.03.2024 № 21/01-05-СЖО, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с. 24).

З доповідної медичного директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Донецької селищної ради встановлено, що 22.04.2024 на щомісячний прийом здорової дитини з`явилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з малолітньою правнучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому, ОСОБА_4 повідомила, що мати дитини - ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки та догляді за нею (а.с. 28).

Під час обстеження умов проживання ОСОБА_2 , проведених 30.04.2024 та 12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання ОСОБА_2 незадовільні, для проживання, виховання та розвитку дитини не створено жодних умов. Сама ОСОБА_2 під час обстеження 30.04.2024 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 30, 36).

Наказом начальника Служби у справах дітей від 01.05.2024 № 34/01-05, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , влаштовано на тимчасове проживання до родини ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 32).

Відповідно до постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 01.05.2024 (справа № 610/652/24) ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн (а.с. 41).

Згідно постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 13.05.2024 (справа № 610/972/24) ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження (а.с. 42).

Як убачається з постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.06.2024 (справа № 610/1633/24) ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн (а.с. 43).

Постановою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2024 (справа № 610/1994/24) ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн (а.с. 72).

Відповідно до постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 10.09.2024 (справа № 610/2770/24) ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн (а.с. 73-74).

Згідно характеристики Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 15.07.2024 вих. № 588/06-30 ОСОБА_2 , за час проживання на території Донецької громади зарекомендувала себе з негативної сторони: не працює, зловживає спиртними напоями, раніше притягалася до кримінальної та неодноразово до адміністративної відповідальності.

Донецькою селищною радою Ізюмського району Харківської області надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначено, що питання про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області. Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Тому комісія вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки - ОСОБА_3 (а.с. 46-47).

Як було зазначено вище, у судовому засіданні відповідач не заперечувала вказані фактичні обставини, проте просила надати їй шанс на виправлення та не позбавляти її батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 .

Разом з цим, на питання головуючого відповідач повідомила, що на теперішній час її донька залишається у своєї прабаби. Сама ОСОБА_2 доглядом та вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на її утримання своїй бабі не надає, умови для проживання дитини за місцем свого мешкання не створила, проте обіцяла у майбутньому це зробити.

Норми права, які застосував суд.

Частиною 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 6 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону).

Частиною 8 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 152 СК України передбачено забезпечення права дитини на належне батьківське виховання.

Підстави позбавлення батьківських прав встановлені частиною першою статті 164 СК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Частиною 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Мотиви суду.

Позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтуються на ухиленні відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини 1 статті 164 СК України).

З огляду на зміст п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України.

У пункті 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу, майже від народження малолітньої ОСОБА_3 , жодного з обов`язків, покладених законом на батьків, відповідач не виконує, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, фактично повністю залишила новонароджену дитину на свою бабу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є особою пенсійного віку.

Таке ставлення відповідача до своєї новонародженої дитини не тільки негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, а фактично може загрожувати життю та здоров`ю дитини, яка у настільки ранньому віці потребує особливого догляду та турботи.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи всі обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно доньки.

Доводи відповідача про бажання змінити свою поведінку, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як пояснила сама відповідач, їй було відомо про наявність в провадженні суду відносно неї позову про позбавлення батьківських прав. Проте, до теперішнього часу вона свою поведінку та ставлення до дитини не змінила, дитину від своєї баби не забрала, умови для проживання дитини не створила, продовжує зловживати спиртними напоями.

Тобто, навіть усвідомлюючи загрозу позбавлення батьківських прав і фактичного відібрання дитини, відповідач жодних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та не вчинила жодних дій, які б надали суду можливість повірити у правдивість слів відповідача і справжність її намірів щодо зміни поведінки.

У зв`язку із задоволенням позовної вимоги про позбавлення батьківських прав суд, керуючись ч. 3 ст. 166 СК України, задовольняє і позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання її малолітньої дитини.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 7, 150, 152, 164, 166 СК України, статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на рахунок дитини, який буде відкрито на її ім`я в Державному ощадному банку України, починаючи з 09 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області, місцезнаходження: 64250, Харківська область, Ізюмський район, сел. Донець, вул. Центральна, буд. 40, .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 01 листопада 2024 року.

СуддяЮ.А. Феленко