Справа № 1601/7276/2012
Провадження № 4-с/524/7/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Срібної Яни Олегівни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Срібної Я.О.

Скарга обґрунтована тим,що на виконанні в Автозаводському ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 34238532 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, і до досягнення донькою повноліття.

07.04.2017 року старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. ОСОБА_1 має постійний офіційний дохід на який державним виконавцем звертається стягнення. Виконання рішення суду забезпечене у спосіб звернення стягнення на заробітну плату боржника. Боржник не приховує місць своєї роботи, а його роботодавці звітують державному виконавцю про відрахування.

Умисних дій по ухиленню від виконання рішення суду про стягнення аліментів не вчиняв. Заборгованість періодично виникала через необізнаність боржника і стягувача про те, що державного виконавця потрібно повідомляти про сплачені чи перераховані кошти боржником напряму стягувачу.

Державним виконавцем виданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, де станом на 01.11.2023 року заборгованість відсутня. 09.11.2023 року звернувся до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці з заявою про зняття арешту з майна, оскільки заборгованість за виконавчим провадженням відсутня та на його заробітну плату звернуто стягнення. Постановою державного виконавця Срібної Я.О. від 27.11.2023 року знято арешт з рухомого майна, проте арешт з нерухомого майна не знято.

Оскільки заборгованість із сплати періодичних платежів по виконавчому провадженню відсутня та виконання рішення державним виконавцем забезпечено шляхом звернення стягнення на заробітну плату, просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Срібної Я.О. щодо не зняття арешту з майна та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з нерухомого майна, накладений на підставі постанови від 07.04.2017 року у виконавчому провадженні № 34238532.

Представнк скаржника ОСОБА_1 адвокат Глушко З.В. просить розглянути скаргу без участі скаржника та його представника.

Автозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив, у якому просять відмовити у задоволенні скарги. Зазначають, що державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого провадження № 34238532, у зв`язку зі наявністю заборгованості, 07.04.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. 29.08.2022 року до відділу надійшла заява стягувача про відсутність претензій зі сплати аліментів. Станом на 01.11.2023 року заборгованість складала 1845,78 грн. 24.11.2023 року заборгованість боржником сплачена. 27.11.2023 року винесено постанову про зняття арешту з рухомого майна, оскільки подальше виконання можна забезпечити за рахунок нерухомого майна, на яке накладено арешт. Згідно відомостей Державної податкової служби України, боржник, крім основного місця роботи, отримував дохід від ТОВ «Нафтогазоіл». Згідно розрахунку заборгованості від 06.02.2024 року станом на 01.01.2024 року заборгованість зі сплати аліментів становить 19465,41 грн.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що, на виконанні в Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 34238532 з примусового виконання виконавчого листа № 1601/7276/2012, виданого 16.08.2012 року Автозаводським районним судом міста Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 22.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

07.09.2012 року державним виконавцем винесено поставну про відкриття виконавчого провадження.

07.04.2017 року старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1

05.09.2022 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, який отримує дохід у ТОВ «Торговий дім Кременчук».

05.04.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, який отримує дохід у ТОВ «Атлантік 2020».

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 34238532 здійсненого з урахуванням заробітної плати боржника станом на 01.11.2023 року заборгованість відсутня.

25.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на відсутність заборгованості зі сплати аліментів.

27.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з рухомого майна боржника, накладеного постановою від 07.04.2017 року.

Арешт з нерухомого майна боржника державним виконавцем не знято.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до статті 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Судом встановлено і не оспорюється державним виконавцем, що заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому провадженні № 34238532, у межах якого накладено арешт на майно боржника, на момент звернення боржника до суду із скаргою відсутня.

Також встановлено, що боржник офіційно працевлаштований та з його заробітної плати щомісячно утримуються аліменти на виконання рішення суду на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Наведені обставини підтверджуються звітами про здійсненні відрахування та виплати ТОВ «Торговий дім Кременчук», ТОВ «Атлантік 2020» долученими до матеріалів скарги.

Боржником доведено, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме зверненням стягнення на його заробітну плату.

Таким чином, у державного виконавця були наявні усі підстави, передбачені пунктом 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з майна, але в порушення приписів наведеної норми такий арешт державним виконавцем знято не було.

Погашення боржником заборгованості із сплати періодичних платежів відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для зняття державним виконавцем арешту з майна боржника, так як виконання рішення про стягнення аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме зверненням стягнення на заробітну плату боржника.

Щодо доводів державного виконавця щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.01.2024 року у розмірі 19465,41 грн., судом встановлено, що вказана заборгованість нарахована державним виконавцем 06.02.2024 року на підставі відповіді на запит № 190699128 від 05.02.2024 року з Державної податкової служби України, з якої встановлено, що боржник крім зазначеного місця роботи, отримував дохід від ТОВ «Нафтогазоіл».

Після одержання вказаного розрахунку боржником сплачено заборгованість у розмірі 5000 грн. згідно квитанції № ПН від 06.02.2024 року та у розмірі 3600 грн. згідно квитанції № ПН3013910 від 15.02.2024 року.

При перерахунку заборгованості державний виконавець у випадках передбачених Законом України «Про виконавче провадження» може накласти арешт на майно боржника.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що не вжиття державним виконавцем заходів щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження № 34238532, є протиправною бездіяльністю, а тому порушене право заявника підлягає захисту.

На підставі викладеного, та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Срібної Яни Олегівни - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Срібної Яни Олегівни щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Срібну Яну Олегівну зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця від 07.04.2017 року в межах виконавчого провадження № 34238532.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Предоляк