Провадження № 2/344/3715/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборговонасті за послуги теплопостачання у розмірі 56 030,86 грн., стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулося в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборговонасті за послуги теплопостачання у розмірі 56 030,86 грн., стягнення судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає відповідач ОСОБА_1 . Відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено Законом України "Про житлово-комунальні послуги." .Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01.06.2024 р., має заборгованість 56 030,86 грн. з оплати за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання.

16.09.2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки відповідний договір між ним та позивачем укладений не був, у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення заборгованості.Вважає, що сума заявлених вимог у розмірі 56 030,86 грн. є необгрунтованою. Просив відмовити в задоволенні позову (а.с.24-25).

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві та відзиві на позов, просила позов задоволити. У додаткових поясненнях просила поновити строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Від відповідача до суду надійшла заява в якій відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання споживачем-відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг з теплопостачання.

Так, відповідач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачу.

Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.Статтями 20, 21 ЗУ "

Про житлово-комунальні послуги" визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які він отримував у повному обсязі.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Відповідно до розрахунку боргу за теплоенергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.06.21р. по 01.06.2024 р. у відповідача ОСОБА_1 наявна заборгованість в сумі 56 030,86 грн. (а.с.3).

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно пункту 10 "Правил надання населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30 грудня 1997 року за № 1497 та пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, оплата за надані послуги вноситься щомісячно.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, хоча і без договору, є зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані до будинку послуги.

Суд звертає увагу на те, що доказів, які б спростовували факт надання та отримання послуг з централізованого опалення щодо квартири відповідача відповідачем не надано.

В даній справі відповідач ОСОБА_1 подав клопотання у якому заявив про застосування строку позовної давності до позованих вимог.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_1 за послуги теплопостачання перед позивачем наявна заборгованість за період з 01.06.21р. по 01.06.2024 р. в сумі 56 030,86 грн. Однак згідно з розрахунку станом на 01.06.2021 р. уже існує заборгованість у сумі 18 959,47 грн. Тобто сума боргу у розмірі 18 959,47 грн. є поза строком позовної давності.

Загальна позовна давність, відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В ході судового розгляду справи Позивачем не наведено поважних причин, які перешкоджали йому реалізувати право на пред`явлення вимог про стягнення з відповідачів заборгованості в межах встановленого законом трирічного строку позовної давності. Докази попередньо звернення Позивача до суду із заявою про видачу судового наказу в матеріалах справи відсутні і представник Позивача на такі обставини не покликалася.

Отже, суд не вбачає підстав для висновку про поважність причин пропуску Позивачем строку позовної давності за даним цивільним позовом поза межами трирічного строку позовної давності.

Враховуючи, що з позовом до суду позивач звернувся лише 22.08.2024 року, тому слід застосувати наслідки спливу позовної давності щодо боргу який виник до 01.06.2021 року у розмірі 18 959,47 грн.. А тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання в межах трьох річного строку позовної давності, за період з 01.06.2021 року по 01.06.2024 року в сумі 37 071,39 грн. (56 030,86 грн. - 18 959,47 грн.).

Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відсоток задоволених позовних вимог становить 66,12 ( 37 071,39 / 56 030,86 % Х 100). Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 002,11 грн., що відповідає пропорційності розміру задоволених позовних вимог (3028.00 Х 66,12%).

На підставі ст.ст. 257, 261, 264, 267, 509, 526, 815, 901, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 137, 141, 263-265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Позов Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго до ОСОБА_1 про стягнення заборговонасті за послуги теплопостачання у розмірі 56 030,86 грн., стягнення судових витрат задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», місцезнаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, буд.59А, код ЄДРПОУ 03346058, рахунок IBAN НОМЕР_3 в АТ ТАСКОМБАНК 37 071 (тридцять сім тисяч сімдесят одну) гривню 39 коп. заборгованості за послуги з теплопостачання.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», місцезнаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, буд.59А, код ЄДРПОУ 03346058, рахунок IBAN НОМЕР_3 в АТ ТАСКОМБАНК - 2 002,11 гривень витрат по оплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 01.11.2024 року.

Суддя Пастернак І.А.