Справа № 446/51/24
пр.№ 2/464/690/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі :

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ДРИГАНИК) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 серпня 2003 року у Неслухівській сільські раді Кам`янка-Бузького району, Львівської області, актовий запис №5.

Позов мотивує тим, що у шлюбі в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім. Вказує, шо спільне життя з відповідачем не склалось, не проживають разом шістнадцять років. За цей час між ними втрачено будь-які почуття і бажання проживати разом. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Відповідач також не заперечує про розірвання шлюбу. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явились, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову, не заперечує про розірвання шлюбу.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Кам`янка Бузького районного суду Львівської області від 15 січня 2024 року позовну заяву скеровано до Сихівського районного суду м.Львова для розгляду за підсудністю.

05 лютого 2024 року позов надійшов у Сихівський районний суд м.Львова.

06 лютого 2024 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 21 лютого 2024 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 09 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2003 року у Неслухівській сільські раді Кам`янка-Бузького району, Львівської області, актовий запис №5 (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 січня 2004 року (а.с.5).

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, сторони проживають окремо тривалий час, не ведеться спільне господарство.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, сторони наполягають на розірванні шлюбу, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп., згідно квитанції №ПН15 від 11 січня 2024 року.

З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача необхідно покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 605 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09 серпня 2003 року у Неслухівській сільські раді Кам`янка-Бузького району, Львівської області, актовий запис №5.

Повернути ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , сплачені позивачем при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК