ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Чернівці справа № 727/8870/24

провадження №22-ц/822/863/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Факас А.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

особи, які можуть набути статус відповідачів у справі Чернівецька міська рада, Державна інспекція архітектури та містобудування України, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 серпня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову до суду, головуючий в суді першої інстанції суддя Танасійчук Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

У серпні 2024 року заявник ОСОБА_1 , як особа яка може набути статусу позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Окрім цього спільно із мешканцями житлового будинку є співвласниками всіх його допоміжних приміщень, в тому числі приміщення вестибюлю (парадного входу з вулиці Університетської) XL, площею 14,30 кв.м., та сходової клітини XLI, площею 27,2 кв.м.

Правомірність перебування нежитлового приміщення вестибюлю XL, площею 14,30 кв.м. у власності мешканців будинку, саме як допоміжного, встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 06 грудня 2018 року та постановою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №727/4986/17.

Вказував, що Чернівецька міська рада в кінці 2023 року вирішила продовжувати приймати незаконні рішення та вчиняти неправомірні дії шляхом захоплення належного на праві власності заявнику та іншим мешканцям будинку допоміжного приміщення вестибюлю XL, в порядку проведення незаконних будівельних робіт під виглядом «реставрації з пристосуванням будівлі по АДРЕСА_2 зі сторони АДРЕСА_3 ». Зокрема, вже в липні 2024 року було влаштовано два дверні прорізи та встановлено в них металопластикові двері, що є фактичним захопленням спільного майна в будинку АДРЕСА_2 .

Зазначав, що відповідно до Завдання на проектування (виготовлення науково-проектної документації) «Реставрація з пристосуванням будівлі по АДРЕСА_2 зі сторони АДРЕСА_3 » (арх. « 03-11/2023) (далі - Завдання на проектування) Департамент інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради доручив генеральному проектувальнику (виконавцю) ФОП ОСОБА_2 здійснити проектування пристосування приміщень позначених 44-2...44-8 згідно інвентарної справи.

Відповідно до розділу 15 «Об`єми виконуваних робіт» Реставраційного завдання передбачається виконання науково-проектної документації з пристосуванням входу до приміщень будинку (44-2...44-8 згідно з інвентарної справи). Передбачено вхід зі сторони вул. Університетської до приміщення поз. 44-4, шляхом пристосування віконного прорізу під дверний. Для доступності МГН (маломобільних груп населення) вхід влаштувати через закладений віконний проріз у дворовій частині будівлі, шляхом пристосування до приміщення поз. 44-3.

Відповідно до розділу 3 Локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01, який міститься в Томі 3 Науково-проектної документації, передбачається відновлення дверних прорізів між приміщеннями 44-1 (!), 44-2, 44-2, 44-3, шляхом розбирання закладених прорізів з газобетонних блоків, заповнення дверних прорізів готовими дверними блоками з металопластику у кам`яних стінах, влаштування блоків дверних металопластиків.

Згідно додатку до експертного звіту №46459 від 22 березня 2024 року «Реставрація з пристосуванням будівлі по АДРЕСА_2 » реставрацією передбачається, зокрема, облаштування дверних прорізів між приміщеннями 44-1 (!), 44-2, 44-3, а тому це є фактичним захопленням їхнього спільного майна - допоміжного приміщення вестибюля XL.

В подальшому Чернівецька міська рада замовляє у Чернівецькому міському БТІ виготовлення нового технічного паспорта на нежитлові приміщення 44-2 - 44-8, загальною площею 201,20 кв.м., при цьому вносячи до нього неправдиві відомості, а саме змінює нумерацію вказаних приміщень на 44-1 - 44-7, що прямо суперечить відповідним відомостям в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Окрім того, приміщення вестибюлю позначено літ. І, що не відповідає дійсній нумерації - XL.

У свою чергу Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради прийнято наказ від 22 липня 2024 року № 254 «Про намір передачі в оренду», відповідно до пункту 1 якого ухвалено рішення про намір передачі в оренду нерухомого майна, а саме: нежилих приміщень першого поверху (44-2)-(44-8) в житловому будинку літ. А, загальною площею 201,20 кв.м., що належать на праві власності Чернівецькій міській територіальній громаді, розташованих за адресою АДРЕСА_2 . Однак, така передача майна фактично здійснюється разом із належним заявнику та мешканцям будинку допоміжним приміщенням вестибюля XL.

Надалі наказом управління комунальної власності ЧМР від 25 липня 2024 року №225 «Про включення об`єкта, що належить до комунальної власності Чернівецької територіальної громади» до Переліку першого типу включено до переліку першого типу об`єкт, що належить до комунальної власності ЧМР за адресою АДРЕСА_2 , а саме нежилі приміщення (44-1)-(44-7) першого поверху в житловому будинку літери "А" з профілем використання: за будь-яким цільовим призначенням.

В подальшому управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради на сайті публічних закупівель Prozoro.Продажі виставлено вказані нежилі приміщення як лот "Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , заг. пл.201.20 кв.м. Дата проведення аукціону 06 вересня 2024 року.

Заявник зазначав, що дії Чернівецької міської ради, в тому числі її структурного підрозділу Управління комунальної власності, Департаменту інфраструктури та благоустрою є незаконними та направлені на порушення їх права власності на нерухоме майно.

Просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження та передачу в оренду (користування) 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень 44-2 - 44-8 (44-1 - 44-7), загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в будь-який спосіб, в тому числі шляхом проведення аукціону.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Заборонено відчуження та/або передачу в оренду (користування) 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень 44-2 - 44-8 (44-1 - 44-7), загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в будь-який спосіб, в тому числі шляхом проведення аукціону.

Короткий зміст та узагальнені доводи вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Чернівецька міська рада просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Посилалися на те, що приміщення під номером (44-1)-(44-13) за адресою АДРЕСА_2 на праві власності належать Чернівецькій міській територіальній громаді.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі № 727/4986/17 від 12 травня 2018 року, залишеним без змін постановами апеляційної та касаційної інстанцій, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Департаменту економіки Чернівецької міської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування рішення Чернівецької міської ради від 11 серпня 2009 року № 558/15 «Про присвоєння поштової адреси, оформлення права комунальної власності на об`єкти нерухомості, що належать територіальній громаді м. Чернівці» в частині приміщення 44-1 площею 14,30 кв.м., визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 12 серпня 2009 року в частині права власності на приміщення 44-1» площею 14,30 кв.м. та скасовано його державну реєстрацію в цій частині, зобов`язано відповідачів усунути порушення чинних будівельних та протипожежних норм і правил та усунути перешкоди у користуванні мешканцями під`їзду № НОМЕР_1 житлового будинку АДРЕСА_2 вестибюлем XL (приміщення 44-1) шляхом демонтажу цегляної перегородки, якою заблоковане сполучення між сходовою кліткою XLІ і вестибюлем XL(44-1) (копія рішення та постанов наявна в матеріалах справи). Вищевказане рішення суду було виконано належним чином, що підтверджується актом від 26 грудня 2018 року.

Звертають увагу суду, що в старому поповерхневому плані від 08 вересня 1958 року визначено, що приміщення вестибюлю було позначено «44-1» з площею 14.30 кв.м.

У поповерхневому плані до нового технічного паспорта, виготовленого 29 липня 2024 року вестибюль позначений літерою I з площею 14.30 м2.

Враховуючи викладене та зважаючи на зміни, які відбулися в нумерації поповерхового плану, приміщення «44-1» має загальну площу 69,1 м2 та не є вестибюлем загального користування.

У зв`язку із вищевикладеним, наказом Управління комунальної власності Чернівецької міської ради від 02 серпня 2024 року № 271 було внесено зміни в пункт 1 наказу 25 липня 2024 року №255 щодо включення до Переліку першого типу об`єктів, що належать до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади, а саме: цифри «(44-2)-(44-8)», замінити цифрами «44-1)-(44-7)». Схожі зміни відбулись і щодо наказу № 254 від 22 липня 2024 в наказі №720 від 02 серпня 2024 року.

Вказані обставини підтверджуються і довідкою № 1856 від 04 вересня 2024 виданою КП Бюро технічної інвентаризації Чернівецької міської ради, яким підтверджено, що при обстеженні групи нежилих приміщень 44-1-44-7 в багатоквартирному житловому будинку літ. А на АДРЕСА_2 встановлено, що їх загальна площа складає 201, 2 м2. Нумерація приміщень 44-2 44-8 упорядкована у зв`язку з вилученням приміщення спільного користування І (колишнє 44-1).

В ухвалі суду зазначено, що на вищевказані приміщення оголошено аукціон на здачу в оренду. Також на оголошення аукціону та прийом пропозицій Чернівецька міська рада наголошувала і в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову від 28 серпня 2024 року.

Враховуючи зазначене, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради, до функціональних обов`язків якого належить організація передачі в оренду нежилих приміщень, будівель, споруд, гаражів, рухомого майна, які належать до комунальної власності (положення про управління комунальної власності наявне в матеріалах справи), правомірно та в межах власної компетенції виявило намір передати в оренду приміщення № (44-1)-(44-7) загальною площею 201,20 м2 за адресою АДРЕСА_2 , які на праві власності належать Чернівецькій міській територіальній громаді, та оголосило аукціон на майданчику проведення електронних торгів за № «LLE001-UA-227».

Наголошують, що прийом заявок розпочався 05 серпня 2024 року.

До вказаних приміщень, які виставлені на аукціон з метою здачі їх в оренду, не входить приміщення вестибюлю під літерою «І» (колишня 44-1) з площею 14, 30 м2. Проте, внаслідок постановлення оскаржуваної ухвали від 22 серпня 2024 року про забезпечення позову до подання позовної заяви судом, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради змушене відмінити проведення вищевказаного аукціону.

Вказали, що приміщення вестибюлю під літерою «I» (колишній номер 44-1) взагалі не підпадає під проект реконструкції, відповідно до документів наявних в матеріалах справи, що нівелює твердження заявника про захоплення майна спільного користування.

Більше того, Чернівецька міська рада як співвласник вестибюлю має право його використовувати в межах власних потреб.

Суд першої інстанції всупереч ч.11 ст.150 ЦПК України задовольнив заяву ОСОБА_1 та видав ухвалу про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони відчуження та/або передачу в оренду вищезазначеного приміщення, в будь-який спосіб, в тому числі шляхом проведення аукціону.

Крім того, судом не враховано, що твердження заявника щодо захоплення приміщення вестибюлю 14, 30 м2 є безпідставними та такими, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а дії виконавчих органів Чернівецької міської ради ніяким чином не порушують прав заявника на нерухоме майно.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а ухвала суду першої інстанції законною.

Посилався на те, що Чернівецькою міською радою відбулось чергове захоплення «вестибюлю» з метою використовувати цей вестибюль у власних комерційних цілях.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви обґрунтована, оскільки між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що у серпні 2024 року заявник ОСОБА_1 , як особа яка може набути статусу позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження та передачу в оренду (користування) 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень 44-2 - 44-8 (44-1 - 44-7), загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в будь-який спосіб, в тому числі шляхом проведення аукціону.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено.

Заборонено відчуження та/або передачу в оренду (користування) 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці () і складаються з нежитлових приміщень 44-2 - 44-8 (44-1 - 44-7), загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в будь-який спосіб, в тому числі шляхом проведення аукціону.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду та з матеріалів справи, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради виявило намір передати в оренду приміщення № (44-1)-(44-7) загальною площею 201,20 м2 за адресою АДРЕСА_2 та оголосило аукціон на майданчику проведення електронних торгів за № «LLE001-UA-227». Прийом заявок розпочався 05 серпня 2024 року.

Відповідно до оголошення про проведення аукціону щодо передачі в оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності Чернівецької міської територіальної громади за адресою: м.Чернівці, вул.Бандери Степана, 1, загальною площею 201,20 кв.м., вбачається що дата та форма проведення аукціону 06 вересня 2024 року, який проводиться шляхом проведення аукціону в електронній торговій системі Прозорро.Продажі (а.с.67).

Оприлюднення результатів торгів є їх завершальною стадією, наслідком якого є укладення договору оренди з переможцем.

Внаслідок постановлення оскаржуваної ухвали від 22 серпня 2024 року про забезпечення позову, Управління комунальної власності Чернівецької міської ради відмінило проведення вищевказаного аукціону.

Разом з тим, відповідно до частини одинадцятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Отже, існує пряма заборона процесуального закону щодо застосування забезпечення позову у вигляді дій, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було ураховано заборонну норму ч.11 ст.150 ЦПК України, зокрема, те, що вжиття визначених судом заходів забезпечення буде мати наслідком припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання у проведення аукціону (електронних торгів), що проводилися від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування).

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 674/648/21 (провадження № 61-15237св21).

Таким чином, допущене судом першої інстанції порушення наведеної вище норми процесуального закону є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в обраний ним спосіб.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно п.1,3,4 ч.1, ч.2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 серпня 2024 року слід скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 серпня 2024 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову до суду, шляхом накладення заборони на відчуження та передачу в оренду (користування) 69/100 часток нежилих приміщень першого поверху в житловому будинку літ. А, які належать Територіальній громаді м. Чернівці (), загальною площею 201,20 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в будь-який спосіб, в тому числі шляхом проведення аукціону відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2024 року

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк