Справа № 545/2380/24
Провадження № 2/545/1512/24
"30" жовтня 2024 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді: Цибізової С.А.,
за участю секретаря: Гречко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №4269713, за яким відповідачу наданий кредит в розмірі 11 200,00 грн строком на 30 днів, з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. На підставі договору факторингу №04-02/01/2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4269713 від 05.06.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4269713 від 05.06.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 30 551,63 грн.
Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4269713 від 05.06.2021 у розмірі 30 551,63 грн, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Відповідач відзив на позов не надав.
У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.
Встановлено, що 05.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений договір №4269713 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в сумі 11 200,00 грн, строком на 30 днів (а.с.6-10).
Згідно з п.2.1 договору №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується повідомленням ТОВ «ФК Контрактовий дім» від 10.04.2024 №4644 (а.с.14).
Окрім того, відповідно до повідомлення АТ «Універсал Банк» від 16.10.2024 №БТ/6218 та руху коштів по картці від 15.10.2024 року, на картковий рахунок, який належить ОСОБА_1 05.06.2021 зараховано кошти в сумі 11 200,00 грн.
Відповідно до п.1.5 договору №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах строку нового кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору.
Згідно з п.10.2 договору №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань по ним.
Встановлено, що договір №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М257260 (а.с. 6-10).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Отже, факт укладення договору про надання споживчого кредиту між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним.
З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за період з 05.06.2021 по 03.02.2022 за відповідачем рахується заборгованість за тілом кредиту 9264,64 грн, за відсотками 21 123,54 грн (а.с.17-23).
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України.
Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі перед кредитором ТОВ «Авентус Україна».
Встановлено, що 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу №04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 (а.с.26-28).
Відповідно до п.2.1 договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022 Клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна») первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками.
Згідно з п.2.2 договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022 фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна») не відповідає перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Відповідно до п.2.3 договору факторингу №04-02-01/2022 від 04.02.2022 за цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається.
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №04-02/01/2022 від 04.02.2022 вбачається, що за договором №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021, боржником якого є ОСОБА_1 заборгованість становить 30 388,18 грн, з яких 9264,64 грн заборгованість за тілом кредиту; 21 123,54 грн заборгованість за відсотками (а.с.29-30).
Таким чином, на підставі договору факторингу №04-02/01/2022 від 04.02.202204-02/01/2022 від 04.02.2022 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло лише право грошової вимоги в розмірі 30 388,18 грн.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором 30 551,63 грн, з яких 9 264,64 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 21 123,54 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 21 123,54 грн; нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 15,22 грн; інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 148,23 грн (а.с.24).
У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 (а.с.32-37).
Згідно з реєстром боржників до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 вбачається, що за договором №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021, боржником якого є ОСОБА_1 заборгованість становить 30 551,6318 грн, з яких 9264,64 грн заборгованість за тілом кредиту; 21 123,54 грн заборгованість за відсотками; 163,45 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України (а.с.36-37).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача заборгованості за договором №4269713 про надання споживчого кредиту від 05.06.2021 в загальному розмірі 30 551,63 грн, з яких 9 264,64 грн заборгованість по основній сумі кредиту; 21 123,54 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 21 123,54 грн; нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 15,22 грн; інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України 148,23 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Судом встановлено, що 02.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір №02-01/2023 про надання правової допомоги.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №722 від 26.04.2024 та витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані такі послуги, а саме: надання усної консультації 3000,00 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 6 000,00 грн (а.с.45-46).
Встановлено, що позивачем сплачені кошти за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 в сумі 45 000,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився та не надав будь-яких заперечень по справі, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. А. Цибізова