Справа № 465/622/23 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/811/3729/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Суди В.І.,

з участю: апелянта - ОСОБА_1 ,

заявниці ОСОБА_2 та її представника - адвоката Цап О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 04 грудня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб - Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області та ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, в якій просила встановити факт, що вона є донькою гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Заяву обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вона, заявниця, народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Сумгаїт, Азербайджан, а її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 27.06.1987р. між нею, заявницею, та гр. ОСОБА_6 укладено шлюб, після укладення шлюбу вона взяла прізвище ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 . Зазначає, що після переїзду в Україну забрала сюди і свою маму ОСОБА_8 ( ОСОБА_3 зареєструвала її в квартирі, де проживала з чоловіком, за адресою АДРЕСА_1 , а згодом допомогла мамі купити власну квартиру за адресою АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . ОСОБА_3 на випадок смерті своїм майном не розпорядилася, а тому спадкування її майна повинно здійснюватися за законом. Зазначає, що вона, заявниця, як спадкоємиця першої черги, звернулася в Третю Львівську державну нотаріальну контору Львівської області з заявою про прийняття спадщини, однак через розбіжності у документах отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій з роз`ясненням звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 04 грудня 2023 року заяву ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб - Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області та ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено.

Вважати встановленим факт, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в свідоцтві про народження заявниці серії НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою.

Вважати встановленим факт, що заявниця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду оскаржив - ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним, таким, що прийняте з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим таке підлягає скасуванню.

Зазначає, що у заявника відсутні оригінали документів про встановлення факту родинних відносин, а залучені заявником свідки є зацікавлені у позитивному рішенні суду.

Також вважає, що звинувачення його у неналежному догляді та ненадання допомоги померлій матері є безпідставним, оскільки поховання матері було здійснено за частково його особисті кошти.

Вказує, що був позбавлений брати участь в судових засіданнях, оскільки не був поінформований про такі.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви заявнику.

09 лютого 2024 р. до Львівського апеляційного суду найшов відзив на апеляційну скаргу від представника заявника - адвоката Цап О.Р.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заявниці ОСОБА_2 та її представника - адвоката Цап О.Р. на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, вважав доведеним факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_3 , а саме те, що вона, заявниця, є донькою ОСОБА_11 , а також той факт, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається із листа третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 30.12.2022р., остання повідомляє ОСОБА_2 що її заява про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 отримана та зареєстрована спадкова справа №717/2022 та роз`яснено її право звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин з матір`ю(а.с.5).

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Сумгаїт, Азербайджан(а.с.9-10)

Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.09.1966р., відповідно до якого заявниця ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в м. Сумгаїт, Республіка Азербайджан, а її батьками відповідно до свідоцтва є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .(а.с.3)

Відповідно до довідок №60/02 та 61/02, виданих 27.11.03р. начальником ВГІРФО УМВСУ у Львівській області Логіним В.В., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийняті до громадянства України Указом Президента України від 01.11.2003р. №1243 на підставі статті 9 Закону України "Про громадянство України".(а.с.11,12)

Як вбачається із заяви ОСОБА_13 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 м. Совгавань Приморського краю, про прийняття її до громадянства в Україні, остання зазначає своєю донькою ОСОБА_2 , заявницю у справі.(а.с.15)

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_14 , заявниця у справі, та гр. ОСОБА_6 27.06.1987р. уклали шлюб.(а.с.7)

До матеріалів справи долучено ряд інших документів, зокрема, копії комсомольського квитка № НОМЕР_4 ; трудової книжки; диплому серії НОМЕР_5 ; свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ; закордонного паспорту НОМЕР_7 , які підтверджують те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією і тією ж особою. Вказану обставину в суді апеляційної інстанції також підтвердив апелянт ОСОБА_1 .

Крім того, до матеріалів справи долучено копію довіреності від 26.07.2018р., якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважувала заявницю у справі представляти її інтереси в підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форм власності.(а.с.24)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , гр. ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.Львів.(а.с.27)

Зібрані у справі документи підтверджують факт родинних відносин, зокрема підтверджується те, що заявниця у справі ОСОБА_15 є донькою гр.. ОСОБА_16 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" "..суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог заяви про встановлення факту.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення про розгляд справи у зв`язку з чим він був не поінформований про хід судового процесу колегія суддів відхиляє, оскільки сам апелянт ОСОБА_1 30.10.2023р. надав у суд першої інстанції письмову заяву, яка зареєстрована 31.10.2023р. про розгляд справи без його присутності.(а.с.77)

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що заявником не надано на підтвердження позовних вимог достатніх, достовірних, належних доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Зазначені заявником обставини та надані докази щодо родинних стосунків з спадкодавцем є доведеними та підтверджуються в своїй сукупності наявними у матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанцій надано належну оцінку та обґрунтовані висновки, оцінка яких викладена в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не надав доказів на обґрунтування своїх заперечень щодо вимог заявниці ОСОБА_2 , як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність ухваленого судового рішення, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Серявін та інші проти України" (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат, понесені сторонами під час розгляду справи місцевим судом, та відсутні підстави для розподілу судових витрати у вигляді судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 04 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 20.02.2024р.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.