Справа № 357/2599/24
Провадження № 6/357/156/24
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон

15 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю державного виконавця - Герасименко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква подання головного державного виконавця Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Ю.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» Назаренка Сергія Олексійовича, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане подання головного державного виконавця Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Ю.О., у якому вона зазначає наступне.

На виконанні у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі документи щодо стягнення із Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг», у складі зведеного виконавчого провадження N? 72045308, до якого входять 33 виконавчих проваджень про

стягнення заборгованості з ДП Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» на користь фізичних та юридичних осіб, держави на загальну

суму 3084026,99 грн. Державним виконавцем здійснювались заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження», в результаті яких було сформовано та

направлено запити: до Державної фіскальної служби України - про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними

особами та/або фізичними особами-підприємцями; запит про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб; до МВС - про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно з відповіддю Міністерства внутрішніх справ інформація щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів відсутня. Державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником майно зареєстроване. Форма власності: загальнодержавна в особі Верховної Ради в оперативному управлінні Міністерства Оборони України. Згідно Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлюється мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, 25 відсотків, господарських товариств в оборонно-промисловому комплексі, визначених частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв?язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань

боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування.

Державним виконавцем здійснені запити щодо виявлення майна на об?єкти рухомого, нерухомого та транспортних засобів та іншої інформації, які не порушують мораторій зазначений згідно Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Державним виконавцем направлено платіжні вимоги до АТ КБ «Приват Банк» та АБ «Укргазбанк» для списання та перерахування коштів, які знаходяться на рахунках боржника.

25.07.2023 року державним виконавцем був здійснений вихід на адресу боржника для виявлення майна боржника. При виїзді за місцем реєстрації боржника державним виконавцем відібрано пояснення заступника директора з юридичних питань ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг», також представником боржника надано акт обстеження будівлі по вул.Коновальця, 27-3 від 15.04.2022 року про те, що дана будівля зруйнована ударною хвилею від авіаційно-ракетного обстрілу.

14.09.2023 року державним виконавцем повторно направлено платіжні вимоги до АБ «Укргазбанк» для списання та перерахування коштів, які знаходяться на рахунках боржника.

Державним виконавцем здійснюється вихід та вилучення готівки із касового апарату MIN -1, що використовується в касі підприємства за адресою АДРЕСА_1 . Враховуючи викладене та те, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання , не вживає заходів щодо виконання рішення, виникла необхідність у вжитті відносно нього заходів примусового виконання.

Посилаючись на приписи ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в?їзду в Україну громадян України" N? 3857-XII у редакції від 10.12.2015 р., ч.1. ст. 377-1 ЦПК України, а також на те, що рішення органів та посадових осіб на даний час не виконані, просила тимчасово обмежити директора Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього.

У судовому засіданні державний виконавець підтримала доводи подання, надала пояснення, аналогічні викладеним у ньому. На запитання суду пояснила, що доказом ухилення директора підприємства-боржника від виконання обов`язків у межах зведеного виконавчого провадження є приєднана до подання копія пояснень заступника директора з юридичних питань ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» Вершиніна А.О., а також наявний у матеріалах виконавчого провадження акт державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21.01.1994 року №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями п. 5 ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником-фізичною особою або керівником боржника - юридичної особи діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

За правилами ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином, лише у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження, зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно з ст.441 ЦПК України, ч.4 ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, матеріали подання не містять доказів із яких би убачалося свідоме вчинення керівником боржника діянь, що спрямовані на невиконання відповідних судових рішень. Із нечіткої ксерокопії пояснень заступника директора з юридичних питань ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» Вершиніна А.О. про те, що «при наявності можливості будуть вжиті всі можливі заходи для погашення заборгованості» не можливо встановити факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідними рішеннями.

Акту ж державного виконавця, на який вона посилалася, до матеріалів подання не приєднано.

Крім того, задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України в умовах реальної збройної агресії проти країни може привести до порушення фундаментальних прав людини, гарантованих ст.3 Конституції України та ст.2, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на життя, право на свободу та особисту недоторканість).

Таким чином, правових підстав для задоволення подання у суду немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.3, ст.33 Конституції України, ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст.441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Герасименко Ю.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» Назаренка Сергія Олексійовича відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано учасниками справи до Київського апеляційного суду, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. П. Цукуров