справа № 631/1554/24
провадження № 2-н/631/483/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

04 листопада 2024 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА «ХАРКІВНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію в сумі 2145 гривень 08 копійок та судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА «ХАРКІВНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , заборгованості за електричну енергію в сумі 2145 гривень 08 копійок та судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок.

Виходячи з приписів частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Положеннями статті 162 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 163 Цивільного процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

01 жовтня 2024 року до Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області був направлений запит з метою отримання інформації щодо місця реєстрації (проживання) боржника у відповідності до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до повідомлення Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області № 04.01-35/367 від 04 жовтня 2024 року, шо надійшов на адресу суду 11 жовтня 2024 року за вхідним № 7378/24-вх., встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була знята з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку зі смертю.

Крім того, згідно копії актового запису про смерть № 175 від 26 квітня 2022 року, надісланої на адресу суду Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28 жовтня 2024 року зареєстрованої за вхідним № 7684/24-вх. та переданої головуючому судді під короткий особистий підпис в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції 04 листопада 2024 року у зв`язку із перебуванням судді у період з 21 жовтня 2024 року по 01 листопада 2024 року включно у щорічної відпустці згідно наказу № 02-06/55 від 08 жовтня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Вирішуючи питання щодо належних процесуальних дій суду у разі встановлення факту смерті боржника, що настала до моменту подання позову, слід виходити з визначення цивільної процесуальної правоздатності як передумови виникнення процесуальних відносин між сторонами.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Статтею 47 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

При цьому відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у день її смерті.

Результати аналізу зазначених правових норм дають підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості звернення до суду з заявою про видачу судового до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини 4 статті 25 Цивільного кодексу України припинилася.

Крім того, чинним Цивільним процесуальним законодавством України не передбачено можливості залучення правонаступників боржника до участі у справі після встановлення факту його смерті.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги наявні обставини, передбачені частиною 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Однак, слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України за наявності для цього правових підстав.

Керуючись статтями 42, 47, 165, 166, пунктом 6 частини 1 статті 186, статтями 258, 259, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТА «ХАРКІВНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за електричну енергію в сумі 2145 гривень 08 копійок та судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя: Т. М. Трояновська