Провадження № 2-о/161/467/24
У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Олексюка А.В.

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника (через ВКЗ) Ходюк К.М.,

заінтересованої особи (через ВКЗ) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою адвоката Ходюк Катерини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Збаразької міської ради про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В:

16.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним малолітньої дочки ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 19.07.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд.

У судовому засіданні вирішувалося питання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту виховання та утримання малолітньої дитини підтримав та просив її задовольнити. Додатково пояснив, що він самостійно виховує малолітню дочку, і наразі у нього виникла необхідність юридичної фіксації перебування дитини на його утриманні для захисту реалізації законних прав та інтересів доньки, його прав як батька, уникнення суперечностей при визначені цього факту зі сторони органів державної влади, органів місцевого самоврядування, в тому числі і для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Представник заявника через ВКЗ адвокат Ходюк К.М. заяву про встановлення факту виховання підтримала, з підстав зазначених в заяві, просила задовольнити. Вважає, що спору про право немає.

Заінтересована особа (через ВКЗ) ОСОБА_2 підтримала заяву про встановлення факту. Зазначила, що вона проживає в Німеччині і є матір`ю ОСОБА_3 .

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Збаразької міської ради у судове засідання не з`явився, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши думки заявника, представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року по справі №200/14136/17).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Відтак, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Судом встановлено, що у заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що заявник є єдиним піклувальником та утримувачем доньки, здійснює за нею постійний догляд, донька фактично проживає разом із ним, а матір дитини проживає за кордоном, батьківських прав не позбавлена, тому ОСОБА_1 просить суд встановити факт самостійного виховання малолітньої дитини, що необхідно заявнику для можливості захисту його прав та інтересів, в тому числі для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зазначені заявником обставини дають суду підстави вважати, що вимога заявника фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України. Такими до прикладу можуть бути право батьків на визначення місця проживання дитини, а такий спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2022 року у справі №462/5368/16-ц зауважила, що захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог. Тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу.

Враховуючи вищенаведене, вимога про встановлення факту виховання та утримання малолітньої дитини не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки відповідно до вказаного, передбачає наявність спору про право.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити заяву адвоката Ходюк Катерини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Збаразької міської ради про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини без розгляду.

Керуючись ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Ходюк Катерини Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Збаразької міської ради про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 01.11.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк