У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.10.2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебувала справа № 308/11260/22 за позовом AT КБ «ГІриватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням від 13.10.2022 року, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.09.2011 року у розмірі - 33300,59 грн. та судові витрати у вигляді судового збору.

28.12.2023 року, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.10.2022 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Подану заяву заявник мотивує тим, що про існування зазначеного заочного рішення суду, стороні відповідача стало відомо з реєстру судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.Ua/Review/l06845041, про що його повідомив адвокат, до якого він звернувся за правовою допомогою, однак в подальшому через стан здоров`я та необхідність стаціонарного лікування ОСОБА_1 не мав змоги одразу звернутися до суду з даною заявою. Порушення обов`язку завчасно повідомити про розгляд справи позбавило заявника права мати реальну можливість представляти свої інтереси як учасника справи в умовах, які передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в умовах відкритого та публічного судового розгляду. Вказане порушення, перешкодило стороні належним чином користуватися передбаченими статтею 43 ЦПК України процесуальними правами, в тому числі подати заяву про застосування строку позовної давності, який банком було однозначно пропущено на час подання позову.

02.02.2024 року ухвалою судді поновлено заявнику строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по справі та призначено судове засідання по такій.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Дослідивши зміст поданої ОСОБА_1 заяви та матеріали цивільної справи № 308/11260/22, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.10.2023 року у цивільній справі №308/11260/22 задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь AT КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.09.2011 року у розмірі 33300,59 грн. та судовий збір у розмірі 2481 грн.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Водночас, ч. 1 ст. 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, підставою для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку є наявність в сукупності двох умов.

Всупереч вказаній нормі, у заяві ОСОБА_1 взагалі не йдеться про існування будь-яких поважних причин, які позбавили його можливості прийняти участь в судовому засіданні з розгляду справи і ухвалення у такій рішення, а також позбавили можливості повідомити суд про причини неявки в судове засідання, а також не зазначено причин неподання відзиву.

Посилання ж ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи відсутні докази належного його повідомлення про час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки судом повідомлено всіх сторін про час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі і шляхом розміщенням повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема повинні бути зазначені посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Разом з цим, при винесенні заочного рішення, судом досліджувались та приймались до уваги всі обставини та докази по справі, а в заяві про перегляд заочного рішення суду не наводяться доводи, не надаються докази, а також відсутні посилання на докази, якими б відповідач обґрунтовував свої заперечення проти вимог позивача, що могли б вплинути на зміст прийнятого судом заочного рішення.

Частиною 3 статті 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, а також відсутності у справі посилань на такі докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку, не має.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.10.2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий Малюк В.М.