Справа № 2/1522/8661/11
Провадження №4-с/522/54/24
УХВАЛА

29 травня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Шенцевої О.П.,

за участі секретаря судового засідання Міщенко О.В.,

розглянувши клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та реалізації майна по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи, скарга ОСОБА_1 надійшла в провадження судді Шенцевої О.П.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2024 року скарга прийнята до розгляду.

27 травня 2024 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цукорник С.Г. про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення реалізацію арештованого майна.

В обґрунтування заяви вказано, що в рамках виконавчого провадження №74870909 приватним виконавцем Білецьким І.М. передано на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів описане та арештоване майно ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення загальною площею 904, кв.м., реєстраційний номер: 101, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ж та електронні торги зазначеного нерухомого майна призначені на 03 червня 2024 року. Однак, в ході виконавчого провадження №74870909, істотно занижено вартість нерухомого майна, що передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів. Відтак, у разі реалізації майна на електронних торгах за ціною, суттєво нижчою від ринкової вартості, ОСОБА_1 буде завдано істотних збитків.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення виконавчого провадження є виключним правом державного виконавця.

Положеннями ст.447-453ЦПК України передбачено порядок розгляду скарг на дії та рішення державного чи приватного виконавця.

Водночас, даними нормами процесуального закону не передбачено можливості забезпечення вимог скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

У статтях149,150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Однак, у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

Заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій державного виконавця, оскільки зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18.

Разом з тим, відповідно до пп. 2, 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд може зупинити реалізацію арештованого майна лише у випадку, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а також може зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Проте, суду не надано доказів, що такий позов подано до суду відносно майна, яке передано на реалізацію виконавцем або доказів, що оскаржується виконавчий документ у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є рішення, дії виконавця щодо визначення оцінки майна.

Відповідно до ч. 5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що оскарження у судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію. Разом з тим, дана норма не містить вказівки на те, що у разі оскарження результатів оцінки суд має зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

Виходячи з вищенаведеного та оскільки нормами процесуального законодавства, зокрема,розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не передбачено можливості зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу, то суд вважає, що підстави для зупинення стягнення реалізації арештованого майна на підставі виконавчого документу у виконавчому провадженні №74870909 відсутні.

Крім того, в п.2постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року зазначено про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У даному випадку той вид забезпечення скарги, який просить вжити боржник, а саме зупинення стягнення на підставі виконавчого документа зумовить зупинення виконання рішення суду, що набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з урахуванням викладених в клопотанні обґрунтувань для забезпечення скарги, а також виходячи із принципів співрозмірності та доцільності, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа та зупинення реалізації арештованого майна та приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про забезпечення скарги шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа та зупинення реалізації арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,353,447-449 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Цукорник С.Г. про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: