Справа № 754/7560/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стаценко Максим Федорович про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (в особі представника - адвоката Стаценка М.Ф.) звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення із ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дати видачі судового наказу.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу заявник посилається на те, що 11 січня 2023 року Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації видано наказ №1-Т/в згідно з яким неповнолітнього ОСОБА_3 тимчасово влаштовано в сім`ю його дядька ОСОБА_1 (заявника). Таким чином ОСОБА_1 є законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Статтею 242 Цивільного кодексу України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Відповідно до статті 34 ЦК України повна цивільна дієздатність настає в осіб, які досягли 18 років, або у випадках, передбачених статтею 35 цього Кодексу:

1. Повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана матір`ю або батьком дитини.

2. Надання повної цивільної дієздатності провадиться за рішенням органу опіки та піклування за заявою заінтересованої особи за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а у разі відсутності такої згоди повна цивільна дієздатність може бути надана за рішенням суду.

3. Повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і яка бажає займатися підприємницькою діяльністю. Діти, які досягли 14-річного віку (неповнолітні), мають неповну дієздатність, а діти до 14 років (малолітні) - часткову дієздатність, обсяг якої визначається законом.

З метою «компенсації» неповного обсягу дієздатності цих осіб, вчинення усіх необхідних для цього дій покладено на законних представників малолітніх та неповнолітніх осіб - в межах та обсязі, встановлених законодавством.

Законними представниками є батьки або усиновлювачі дітей. Особи, позбавлені батьківських прав перестають бути законними представниками дітей.

Прийомні батьки як і батьки-вихователі є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники.

У разі відсутності в дитини батьків (усиновлювачів) їхніми законними представниками можуть бути й опікуни (малолітніх дітей) та піклувальники (неповнолітніх дітей).

Законодавством також закріплено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. А якщо над фізичною особою, яка перебуває в навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Перелік осіб, які є законними представниками, вичерпний.

Законними представниками не можуть бути бабусі, дідусі й інші родичі, незважаючи на те, що вони проживають разом з неповнолітніми або малолітніми, виховують їх тощо (якщо тільки вони не є опікунами).

З вище викладено слідує, що заявник ОСОБА_1 не є законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто не є особою, якій належить право вимоги про видачу судового наказу.

Належних доказів того, що заявник є законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та того, що неповнолітній знаходиться на утриманні ОСОБА_1 до суду не надано.

Згідно п.4-5, ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено - вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявником при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини всупереч вимогам ст. 163 ЦПК України не зазначено обставин на яких грунтуються вимоги заяви та не надано доказів на обгрунтування вимог заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 242 ЦК України, ст.ст. 160, 163, 165, 167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стаценко Максим Федорович про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Панченко