Справа № 214/6268/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Чернової Н.В.,

за участю

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №214/6268/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що трудова книжка на ім`я ОСОБА_2 , 1957 року народження від 08.10.1974 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначив, що 06.05.2024 року він звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Пенсійного фонду від 10.05.2024 року №94 у призначенні пенсії йому було відмовлено, а саме до страхового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені у трудовій книжці від 18 жовтня 1974 року, оскільки вказане на титульній сторінці по батькові « ОСОБА_3 » не відповідає по батькові згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 « ОСОБА_4 ». У зв`язку з тим, що виявлений у трудовій книжці недолік призводить до неможливості призначити йому пенсію, заявник звернувся до суду з вказаною заявою, адже від встановлення факту належності йому трудової книжки від 18 жовтня 1974 року залежить виникнення у нього права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу, що відповідно й впливає на розмір пенсії.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі (а.с. 10-11).

Правом на участь в судовому засіданні заявник не скористався, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Пред`явлені вимоги підтримує та наполягає їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Заперечень проти задоволення вимог заяви ОСОБА_1 на адресу суду від заінтересованої особи не надходило.

За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників по справі, оскільки їх участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 (мова оригіналу). В свідоцтві про народження ОСОБА_1 , внесено інформацію російської мовою « ОСОБА_2 », батьки: « ОСОБА_5 » - батько, та « ОСОБА_6 » - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.1958 року Новосьоловською селищною радою Широківського району Дніпропетровської області (а.с.5).

06 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10 травня 2024 року №94 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком. До страхового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 18.10.1974 року, оскільки по батькові, яке зазначене у трудовій книжці ( ОСОБА_3 ) не співпадає з свідоцтвом про народження заявника серії НОМЕР_1 ( ОСОБА_4 ) (а.с.8).

Згідно п.12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту

належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судовим розглядом встановлено, що при внесенні даних до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.1958 року Новосьоловською селищною радою Широківського району Дніпропетровської області було невірно зазначено по батькові заявника, вказано « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_3 ».

Вказані розбіжності перешкоджають заявнику підтвердити наявність трудового стажу для отримання пенсії.

Згідно відповіді Експертно-дослідної служби України №01/03/06 від 03.06.2024 року встановлено, що за правилами російського правопису якщо ім`я закінчується на ненаголошене сполучення «-ий», для утворення чоловічого імені по батькові до нього додається суфікс «-евич», причому кінцевий «й» відкидається, а передостанній «и» переходить в «ь» після одного приголосного або групи «нт». За правилами українського правопису чоловічі імена по батькові від імен, що закінчуються на «й», утворюються шляхом додавання суфіксу «- ОСОБА_7 », тобто правильне ім`я написання чоловічого імені по батькові, що походить від імені « ОСОБА_3 », - « ОСОБА_8 ».

Отже, написання чоловічого імені по батькові « ОСОБА_4 » російською мовою є помилковим, правильно « ОСОБА_3 ». Українською мовою дане ім`я по батькові пишеться « ОСОБА_8 ».

Відповідно до статті 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, зазначена норма дублюється у Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі Порядок №637), де зокрема, зазначається: «Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами та доповненнями), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Внаслідок помилкового написання по батькові заявника у свідоцтві про народження, він позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання пенсії, тому змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому зазначеного вище правовстановлюючого документу.

Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що трудова книжка на ім`я ОСОБА_2 (рос. мовою оригіналу), 1957 року від 18 жовтня 1974 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка на ім`я ОСОБА_2 (рос. мовою оригіналу), 1957 року від 18 жовтня 1974 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати по справі покласти на заявника.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, адреса місцезнаходження: вул. Покровська, 17а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 21910427.

Рішення суду складено та підписано 25 жовтня 2024 року

Суддя Н.В. Чернова