Провадження № 2/161/4312/24

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Шестерніна В.Д.

за участю секретаря Мельник А.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

23.08.2024 ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Протягом всього часу з моменту окремого проживання та після розірвання шлюбу відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та фінансовому забезпеченні доньки. Дитина потребує щоденних витрат на її повноцінне харчування, проїзд, додаткові гуртки та заняття, спортивний інвентар, підтримання нормального стану здоров`я, відпочинок та дозвілля. Це фінансово дуже складно для позивачки.

В зв`язку з цим позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що дитина проходить лікування брекет-системою з 26.12.2022 по теперішній час (це необхідно оплачувати), харчується в школі (витрати на харчування становлять 50 грн./день), школа книгами не забезпечує, їх потрібно купували (наприклад, книга з англійської мови вартує 890 грн), необхідні кошти на щоденні витрати (наприклад, проїзд до школи і в зворотньому напрямку вартує 14 грн/день).

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

В судовому засіданні відповідач позов заперечив. Пояснив, що не має коштів для сплати аліментів, оскільки на даний час є безробітним, має незадовільний стан здоров`я і в зв`язку з цим не може влаштуватися на роботу. Йому необхідно витрачати чималі кошти на своє лікування.

Також відповідач надав пояснення щодо свого матеріального становища. Йому і позивачці на праві спільної сумісної вланості належить 2-кімнатна квартира АДРЕСА_1 та автомобіль Honda Accord, 2005 року випуску (перебуває в його користуванні, однак на даний час потребує капітального ремонту) як такі, що придбані в шлюбі. Позивачка визнала ці обставини (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Крім того, відповідачу на праві особистої приватної власності належить 1-кімнатна квартира АДРЕСА_2 та земельна ділянка в АДРЕСА_3 , площею 0,14 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, як такі, що набуті до шлюбу.

ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Протокольною ухвалою суду від 25.09.2024 задоволено клопотання відповідача, приєднано до матеріалів справи консультаційний висновок спеціаліста від 01.08.2024.

25.09.2024 суд проголосив скорочене рішення (вступна та резолютивна частина).

ІV.Фактичні обставини справи

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 30.07.2010, а.с. 6).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.11.2022 у справі №161/14476/22, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 7-9).

Дитина проживає з матір`ю (усні пояснення сторін, ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Позивачка несе витрати на утримання, лікування та оздоровлення дочки (довідка від 06.08.2024, а.с. 12, договір про надання туристичних послуг від 16.01.2024, а.с. 13-18).

Відповідач має незадовільний стан здоров`я, діагноз - епілепсія з рідкими генералізованими тоніко-клонічними нападами (всього - 3) без усвідомлення. Астено-невротичний синдром (консультаційний висновок спеціаліста від 01.08.2024. а.с. 31).

Сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх спільної дитини, тобто між ними існує спір з цього питання.

V.Мотиви суду та застосоване законодавство

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

За змістом зазначених вище норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Сторони такої домовленості не досягли. Спільна дитина сторін проживає разом з матір`ю, відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини.

Суд врахував незадовільний стан здоров`я відповідача, однак вважає, що ця обставина може впливати на розмір стягуваних аліментів, однак не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину. На переконання суду, розмір заявлених до стягнення аліментів в сучасних умовах життя не є значним. Він не перевищує встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів (3 196 грн. для дитини віком від 6 до 18 років).

Такий розмір аліментів є достатнім, розумним та справедливим.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Отже, позов слід задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

VI.Судові витрати

Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний сплатити на користь держави 1 211,20 грн. судового збору за подання позивачкою позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280, 284, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2024 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту рішення суду - 27.09.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін