Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/14556/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 02 квітня 2024 року, яке ухвалене головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 23 серпня 2023 року в сумі 31 362,50 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 27 528,16 грн та заборгованості за простроченими процентами в сумі 3 834,34 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до банку та підписав анкету-заяву від 03 квітня 2012 року №б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу відкритий кредитний рахунок та був встановлений початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 000 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених позичальником коштів на погашення заборгованості утворилася вказана вище заборгованість.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 02 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що відповідач, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах і Правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду, але суд першої інстанції на такий доказ уваги не звернув. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ОСОБА_1 картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток. У виписці про рух коштів чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомати та здійснював розрахунки через термінали магазинів, але використані кредитні кошти банку не повернув. Виписка по рахунку є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів. Окрім того, 19 січня 2022 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначені основні умови кредитування. Наголошено також на тому, що після підписання заяви від 19 січня 2022 року, нарахування заборгованості банком здійснювалося відповідно до умов підписаної позичальником заяви. Банк на початку повномасштабної війни 24 лютого 2022 року застосував «кредитні канікули» для клієнтів банку, які користувалися кредитним картками, тобто встановлено пільговий розмір кредитної ставки на рівні 1,7% на місяць у період із 01 травня по 01 вересня 2022 року, що є вдвічі меншим, ніж до війни. Із 01 жовтня 2022 року банк знову застосував відсоткову ставку 3,4% на місяць, що складає 40,8% річних, тобто ставку, яка була погоджена сторонами у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 19 січня 2022 року. За таких обставин, безпідставні твердження суду першої інстанції, що відсутні докази того, що сторони дійшли згоди стосовно розміру та порядку сплати умов щодо процентів та неустойки, посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Так, позивачу АТ КБ «ПриватБанк» судова повістка доставлена 31 травня 2024 року до електронного кабінету (а.с.187). Кореспонденція, у тому числі судова повістка, що надсилалася відповідачу ОСОБА_1 , повернута Укрпоштою з відміткою у поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.188-190). За положеннями частини восьмої ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 03 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.25). У анкеті-заяві відповідачем обрана опція - платіжна картка кредитка «Універсальна», зазначений бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою - 1 500 грн, а також, що ОСОБА_1 згодний із тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згідний з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згідний отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту банку, зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також систематично ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Із довідки банку слідує, що ОСОБА_1 банком надавалися наступні кредитні картки: 01 серпня 2012 року № НОМЕР_1 із терміном дії до жовтня 2015 року; 03 квітня 2012 року №417607 із терміном дії до січня 2016 року; 23 червня 2014 року №324905 із терміном дії до січня 2018 року, 14 березня 2018 року №361177 із терміном дії до грудня 2021 року, 19 січня 2022 року №905160 із терміном дії до грудня 2024 року, 16 травня 2023 року №303014 із терміном дії до лютого 2027 року (а.с.24).

Також у матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , у якій відображено зміну кредитного ліміту в період із 23 червня 2014 року по 08 листопада 2022 року. Так, станом на 23 червня 2014 року кредитний ліміт був установлений у розмірі 500 грн; 25 червня 2015 року кредитний ліміт збільшено до 2 000 грн; 21 грудня 2016 року кредитний ліміт зменшено до 1 000 грн; 10 грудня 2018 року кредитний ліміт збільшено до 10 000 грн; 18 червня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 20 000 грн; 24 вересня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 30 000 грн, а 08 листопада 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн (а.с.23).

Згідно з наданим банком розрахунком, за відповідачем рахується заборгованість за договором про надання банківських послуг станом на 23 серпня 2023 року в сумі 31 362,50 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 27 528,16 грн та заборгованості за простроченими процентами 3 834,34 грн (а.с.6-22).

Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Визначальним є додержання письмової форми договору.

Банк до анкети-заяви додав витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract», «Універсальна gold» та Умов і Правил надання банківських послуг, ознайомлення із якими підписом відповідача не підтверджено, а тому обрання у анкеті-заяві загальної опції «Платіжна картка кредитка «Універсальна»» не свідчить про домовленість сторін про конкретний різновид кредитної картки «Універсальна» (а.с.43-69).

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з Тарифів та Умов і Правил розумів відповідач, та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом, зміну процентної ставки, відповідальності за неналежне виконання умов договору саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяги з Тарифів та Умов і Правил у редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення його позову.

Без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи та Умови і Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентної ставки за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання умов договору витяги з Тарифів та Умов і Правил не можна вважати складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не підписані відповідачем. Отже, недодержання письмової форми кредитного договору щодо процентної ставки та відповідальності за неналежне виконання умов договору не дає підстав розцінювати умови, прописані у витягах із Тарифів та Умов і Правил, як невід`ємну складову частину змісту договору, а тому суд першої інстанції правильно не вважав надані позивачем витяги з відповідних документів складовою частиною кредитного договору, оскільки в анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату жодних процентів.

Підсумовуючи викладене вище, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви витяги із Тарифів та Умов і Правил надання банківських послуг, які надав банк, відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17, від якої наразі не відступлено.

Із виписки за договором №б/н за період із 03 квітня 2012 року до 31 серпня 2023 року по карткам ОСОБА_1 прослідковується, що регулярно здійснювалися грошові операції та до 19 січня 2022 року банком проводилося самостійне списання різних процентів (автоматично погашалася заборгованість, у тому числі, з неузгоджених сторонами процентів) (а.с.77-104).

Отже, оскільки доведення факту укладення договору і наявності заборгованості є обов`язком позивача, можна дійти висновку, що банком не доведено обов`язку сплати відповідачем нарахованої кредитом суми заборгованості за простроченими процентами (3 834,34 грн), оскільки їх розмір та умови нарахування і стягнення сторонами до 19 січня 2022 року не були погоджені. Також не доведена сума заборгованості за тілом, приймаючи до уваги, що між сторонами не були погоджені до 19 січня 2022 року навіть базові процентні ставки за користування кредитом, а тому дії банка щодо погашення неузгоджених процентів за рахунок здійснених відповідачем платежів та не віднесення сплачених сум на погашення тіла кредиту до 19 січня 2022 року не можна вважати правомірними, а суму тіла кредиту станом на 23 серпня 2023 року доведеною за період, починаючи з 23 червня 2014 року.

За таких обставин, не доведена й сума 27 528,16 грн заборгованості за тілом кредиту, приймаючи до уваги, що між сторонами не була погоджена до 19 січня 2022 року навіть базова процентна ставка за користування кредитом, а тому дії банка щодо погашення неузгоджених процентів за рахунок здійснених відповідачем платежів і не віднесення сплачених ОСОБА_1 до 19 січня 2022 року коштів на погашення виключно тіла кредиту, не можна вважати правомірними, а суму тіла кредиту станом на 23 серпня 2023 року за період, починаючи з 23 червня 2014 року, доведеною.

У матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту щодо різних типів кредитних продуктів, який підписаний ОСОБА_1 19 січня 2022 року (а.с.38-42).

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту від 19 січня 2022 року, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20.

Також, 19 січня 2022 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, якою визначені процентна ставка 42% річних - для карт Універсальна, 40,8% річних - для карт Універсальна Gold, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 84% річних - для карт Універсальна, 81,6% річних - для карт Універсальна Gold. Строк кредитування 12 місяців із пролонгацією (а.с.26-37).

Відносно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19 січня 2022 року та Паспорту споживчого кредиту, які підписані відповідачем, слід зазначити, що у тексті цієї заяви не має жодного застереження про те, що така заява разом з Паспортом споживчого кредиту є складовою частиною анкети-заяви від 03 квітня 2012 року б/н та мають до неї будь-яке відношення. При цьому, за вимогами позову позивач просить стягнути заборгованість саме за кредитним договором про надання банківських послуг від 03 квітня 2012 року б/н, щодо якого справедливим є посилання на відсутність підтверджень узгодження сторонами нарахування процентів.

Отже, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19 січня 2022 року не містить інформації про проценти, які б можна було застосувати за анкетою-заявою від 03 квітня 2012 року б/н.

Згідно з частинами першою-третьою ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі є правильним та доводи апеляційної скарги його не змінюють.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та додаткового правового обґрунтування, з огляду на викладене вище, не потребують.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 02 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: