У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 Справа №607/22903/24 Провадження №2-н/607/2830/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., ознайомившись із заявою Дочірнього підприємства «Авторитет плюс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, -

УСТАНОВИВ:

Директор ДП «Авторитет плюс» Маціпура С. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 11 949, 61 гривень.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог якої має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території станом на вересень 2024 у розмірі 7 842, 54 грн.

Відповідно до п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підтвердження обґрунтованості суми стягнення представник заявника приєднав до заяви про видачу судового наказу архів нарахувань за особовим рахунком ОСОБА_1 за період листопад 2021 року по вересень 2024 року. Так, з наданого архіву нарахувань вбачається, що станом на листопад 2021 року початкове сальдо становить 5304,22 грн, що свідчить про те, що у заборгованість, яку заявник просить суд стягнути з боржника, останній врахував заборгованість, яка існувала до 01.11.2021.

Таким чином, суду не надано відомостей, за який період утворена вказана заборгованість.

Водночас, згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Із аналізу розрахунку за особовим рахунком є підстави вважати, що ДП «Авторитет плюс» заявлено до стягнення суму боргу, що виникла за межами трирічного строку позовної давності, оскільки заявником не надано суду відомостей щодо початкової дати виникнення заборгованості.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи вищевикладене та те, що розмір заборгованості виходить за межі трирічного строку позовної давності, а тому відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, оскільки ця вимога може розглядатись тільки в позовному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 161, 165, 166 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Дочірнього підприємства «Авторитет плюс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території відмовити.

Копію ухвали надіслати Дочірньому підприємству «Авторитет плюс».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. Л. Дзюбич