Справа № 301/3058/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серій НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 4.

Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається із земельної частки ( паю) у землі , що перебуває у колективній власності КСГП «Весна» розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах , надана на підставі рішення Іршавської РДА № 373 від 6.11.1997 року, згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії ЗК № 0084449, який виданий 18.11.1997 року, сертифікат зареєстровано 26.11.1997 року за № 405.

Спадкодавець ОСОБА_3 розпорядження щодо майна , яке належало їй на праві власності, не залишала.

Крім того, позивач зауважив, що спадщину за померлою матір`ю прийняв , так як на день її смерті був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1 , вищенаведене стверджується довідкою, яка видана Мукачівською міською радою № 48 від 30.07.2024 року. Відповідач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 , однак він спадщину після її смерті не прийняв та не претендує на спадкове майно.

При зверненні позивачем до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки на даний час втрачений оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в якій останній зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення таких, також, зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серій НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Доробратівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 4.(а.с. 5)

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина , яка складається із земельної частки ( паю) у землі , що перебуває у колективній власності КСГП «Весна» розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах , надана на підставі рішення Іршавської РДА № 373 від 6.11.1997 року, згідно сертифіката на право на земельну частку ( пай) серії ЗК № 0084449, який виданий 18.11.1997 року, сертифікат зареєстровано 26.11.1997 року за № 405.

Спадкодавець ОСОБА_3 розпорядження щодо майна , яке належало їй на праві власності, не залишала.

З наданих матеріалів, які були предметом дослідження в судовому засіданні суд встановив, що позивач ОСОБА_1 спадщину за померлою матір`ю прийняв , так як на день її смерті був зареєстрований та проживав разом з ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1 , вищенаведене стверджується довідкою, яка видана Мукачівською міською радою № 48 від 30.07.2024 року.(а.с. 6)

Крім того, суд бере до уваги те, що відповідач- ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3 , однак він спадщину після її смерті не прийняв та не претендує на спадкове майно, що стверджується наданою до суду письмовою заявою, про визнання позову. Інші спадкоємці - відсутні.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину є позивач ОСОБА_1 .. Також, судом було встановлено, що при зверненні позивачем до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки на даний час втрачений оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. На підставі чого, суд прийшов до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є обгрунтованими, а вимоги підставними.

Згідност. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правиламист. 392 ЦК Українивласник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідност. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником спадкового майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСГП «Весна» розміром 1,82 в умовних кадастрових гектарах, надана на підставі рішення Іршавської РДА № 373 від 06.11.1997 року, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0084449, який виданий 18.11.1997 року, сертифікат зареєстровано 26.11.1997 року за № 405.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Даруда