Справа № 341/13/24
Провадження № 22-ц/4808/1287/24
Головуючий у 1 інстанції ГАПОЛЯК Т. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Василишин Л.В.

секретаря Кузнєцова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду від 24 липня 2024 року, постановлене в складі судді Гаполяка Т.В. в м. Галичі у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 серпня 2022 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 з використанням веб-сайту у спосіб обміну електронними повідомленнями між сторонами було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 23372-08/2022. ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» взяті зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту виконало, надавши позичальнику кредит. Відповідач взяті на себе обов`язки виконував неналежним чином, і як наслідок виникла заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту. 14 квітня 2023 року між ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №14042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 54 600 грн. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №23372-08/2022 від 30 серпня 2022 року становить: - заборгованість по тілу кредиту - 14 000 грн; -заборгованість по відсотках 40 600 грн; - загальна заборгованість 54 600 грн 08 вересня 2022 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 з використанням веб-сайту у спосіб обміну електронними повідомленнями між сторонами було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 07357-09/2022. ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» взяті зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту виконало, надавши позичальнику кредит. Відповідач взяті на себе обов`язки виконував неналежним чином, як наслідок виникла заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту. 14 квітня 2023 року між ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №14042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 38 220 грн. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року становить: -заборгованість по тілу кредиту - 9 800 грн; -заборгованість по відсотках 28 420 грн; -загальна заборгованість 38 220 грн. Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договором № 23372-08/2022 від 30 серпня 2022 року у розмірі 54 600 грн за Договором № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року у розмірі 38 220 грн та судовий збір.

Рішенням Галицького районного суду від 24 липня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість за Договорами про надання фінансового кредиту в розмірі 46 410 (сорок шість тисяч чотириста десять) гривень, з яких: -за Договором № 23372-08/2022 від 30 серпня 2022 року у розмірі: -заборгованість по тілу кредиту 7 000 грн; - заборгованість по відсотках 20 300 грн ; -загальна заборгованість 27 300 грн за Договором № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року у розмірі:-заборгованість по тілу кредиту 4 900 грн;-заборгованість по відсотках 14 210 грн;-загальна заборгованість 19 110 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) гривні сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не повідомляло його про перехід права вимоги за кредитними договорами N 23372-08/2022 від 30.08.2022 року та № 07357-09/2022 від 08.09.2022. Будь-яких листів чи повідомлень від ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не отримував. Із заборгованістю перед ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» не згоден. Так, у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договором фінансового кредиту N° 23372-08/2022 від 30.08.2022 року та № 07357-09/2022 .та 08.09.2022., щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, Позичальнику від ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» необхідним було звернення з досудовою вимогою про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої Позичальник був зобов`язаний сплатити на користь Позивача, належні суми кредиту, процентів та штрафних санкцій за договором фінансового кредиту. Тобто, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» жодного разу не намагались врегулювати спір в досудовому порядку. Позивач просить суд стягнути заборгованість станом на дату звернення до суду за кредитом N 23372-08/2022 від 30.08.2022 року в розмірі 54 600 грн (п`ятдесят чотири тисячі шістсот гривень), яка складається:14 000, 00 грн (чотирнадцять тисяч гривень 00 копійок) - сума заборгованості за основною сумою боргу; 40 600, 00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок) - сума заборгованості за відсотками. Проте, позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості у розмірі 14 000 грн та 40 600 грн. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив. Також заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року становить: -заборгованість по тілу кредиту - 9 800 грн; -заборгованість по відсотках 28 420 грн; Проте, позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості у розмірі 9 800 грн та 28 420 грн. Відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту N° 23372-08/2022 від 30.08.2022 року та № 07357-09/2022 та 08.09.2022 строк кредитування був погоджений сторонами та становив 25 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користувания позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту у порядку, передбаченому договором про надання фінансового кредиту та матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування. Таким чином, позивач мав право на нарахування процентів за користування позикою лише в межах строку надання позики. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилась в судове засідання, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунками заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. За умовами Договору відповідач зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані грошові кошти, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за вказаним договором. Враховуючи встановлені обставини справи, зокрема: -отриманий кредит за Договором від 30 серпня 2022 року № 23372-08/2022 в розмірі 7 000 грн; -отриманий кредит за Договором від 08 вересня 2022 року в розмірі 4 900 грн; -відступлення права вимоги за Договором № 23372-08/2022 від 30 серпня 2022 року у розмірі: -заборгованість по тілу кредиту 7 000 грн; -заборгованість по відсотках 20 300 грн; -загальна заборгованість 27 300 грн; - відступлення права вимоги за Договором № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року у розмірі: -заборгованість по тілу кредиту 4 900 грн; -заборгованість по відсотках 14 210 грн; -загальна заборгованість 19 110 грн.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 30 серпня 2022 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 з використанням веб-сайту у спосіб обміну електронними повідомленнями між сторонами було укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 23372-08/2022. Згідно п. 1.1. зазначеного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 6).

08 вересня 2022 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 з використанням веб-сайту у спосіб обміну електронними повідомленнями між сторонами укладено електронний Договір про надання фінансового кредиту № 07357-09/2022.

Згідно п. 1.1. зазначеного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. (а.с. 25).

14 квітня 2024 року між ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу №14042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу, заборгованість ОСОБА_1 за -Договором про надання фінансового кредиту № 23372-08/2022 від 30 серпня 2022 року становить: -заборгованість по тілу кредиту 7 000 грн;-заборгованість по відсотках 20 300 грн;-загальна заборгованість 27 300 грн - Договором про надання фінансового кредиту № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року становить:-заборгованість по тілу кредиту 4 900 грн;-заборгованість по відсотках 14 210 грн; -загальна заборгованість 19 110 грн (а.с. 16-24, 35-43).

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 638, 640, 642 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину, втілюється в електронному документі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувань електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Встановлено, що ОСОБА_1 погодився на укладання договору N 23372-08/2022 від 30.08.2022 року та № 07357-09/2022 від 08.09.2022 шляхом підписання з використанням електронного підпису W2153/.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що є необґрунтована сума заборгованості за Договором № 23372-08/2022 від 30 серпня 2022 року у загальному розмірі 27 300 грн, з яких:-заборгованість по тілу кредиту 7 000 грн.; заборгованість по відсотках 20 300 грн, та за Договором № 07357-09/2022 від 08 вересня 2022 року у загальному розмірі 19 110 грн з яких :-заборгованість по тілу кредиту 4 900 грн;-заборгованість по відсотках 14 210 грн, оскільки підтверджується витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу від 14 квітня 2023 року №14042023 за договором фінансового кредиту № 23372-08/2022 та фінансового кредиту № 07357-09/2022, оскільки ОСОБА_1 не спростовано зазначена сума заборгованості та не поданий ним новий розрахунок заборгованості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно п.2 ч.6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 2 684грн.

Ціна позову в даній справі становить 108 373,22 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн* 250 = 671 000 грн).

Відтак, ця справа є незначної складності, ціна позову у справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Галицького районного суду від 24 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк

І.В.Бойчук

Л.В.Василишин