Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/7190/23
Провадження № 2/644/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

08 лютого 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частку квартири, в порядку спадкування за заповітом, -

У С Т А Н О В И В:

Позивачка, 19.09.2023 року, звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вказаним позовом, в якому просить, встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа (заповіту), складеного 16 листопада 2020 року, який посвідчений державним нотаріусом Четверої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-1141, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , припинити права спільної сумісної власності та визнати право власності на 1/2 частку квартири, в порядку спадкування за заповітом, щодо житлового приміщенням - квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову позивачкою зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 її батько - ОСОБА_3 , склав заповіт, в якому все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, та все що буде належати на день смерті за законом або за заповітом, все рухоме та нерухоме майно, грошові заощадження, заповідав мені - ОСОБА_1 , заповіт посвідчено 16.11.2020 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., реєстровий № 1-1141, викладене підтверджується заповітом від 16.11.2020 року копію якого я додаю до позовної заяви, оригінал заповіту знаходиться у мене. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер її батько - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 25 серпня 2022 року, актовий запис № 395, оригінал свідоцтва про смерть знаходиться у мене, копію свідоцтва про смерть додаю до позовної заяви.Спадкоємцем на залишену після смерті ОСОБА_3 спадщину стала, його донька, ОСОБА_1 . Спадщину після смерті батька вона прийняла, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70037637 від 15.09.2022, спадкова справа № 69686119, який видано 15.09.2022 року Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою, копію витягу зі Спадкового реєстру я додаю до позовної заяви, оригінал витягу знаходиться у неї.З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М.18 липня 2023 року року вона отримала постанову державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки мною було не надано оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії додаю до позову, оригінал постанови знаходиться у мене. Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 2000 р, вона не мала змоги надати, оскільки за місцем мешкання батька його виявлено не було.Звернувшись за правовою допомогою до адвоката Міщенко Н.І., на адвокатський запит останньої в адресу КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради було надано копію свідоцтва про право власності на житло, видане 05 грудня 2000 р. Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 7-00-209915.Крім того, після звернення до нотаріуса, мною було виявлено, що у заповіті, який посвідчено 16.11.2020 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., реєстровий № 1-1141, було допущено помилку при його складанні, а саме, ім`я спадкоємця зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_4 », тобто має місце описка.

В судове засідання позивачка не з`явилась, 16.01.2024 року подала суду заяву у якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомляв, відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Враховуючи неявку відповідача та думку представника позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи заочно, за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Згідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 05.12.2000 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту посвідчено 16.11.2020 року державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., реєстровий № 1-1141, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 все рухоме та нерухоме майно, грошові заощадження.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.08.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 18.07.1972 р. мовою оригінала «Орджоникидзевским р/б ЗАГСА» , прізвище, ім`я, по-батькові позивачки зазначено, мовою оригінала « ОСОБА_5 », в графі « Батько » - мовою оригіналу « ОСОБА_3 ».

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 04.05.1991 року було зареєстровано щлюбу між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище після укладання шлюбу - « ОСОБА_7 ».

У зв`язку з розбіжностями в написанні ім`я позивачки у паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі (заповіті), у заявника виникли перешкоди у реалізації своїх прав на спадщину.

У відповідності з п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК ( в ред.2004 р.) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 вказаної постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Вирішуючи питання щодо припинення права спільної сумісної власності та визнати право власності на 1/2 частку квартири, в порядку спадкування за заповітом, щодо житлового приміщенням - квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватно власності» від 22.12.1995 року № 20 розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8Закону України"Про приватизацію державного житлового фонду"). В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

При визначенні розміру часток у майні, суд виходить із положень ст. 370 ЦК України, вважаючи, що розмір часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, зважаючи на те, що порядок користування спірною квартирою між учасниками спільної сумісної власності не встановлений, у свідоцтві на право власності на житло не визначені розміри часток квартири, що належить кожному зі співвласників, сторонами не надано до суду будь-якого договору про розмір часток.

Позивачка просила встановити факт належності правовстановлюючого документа, що необхідний позивачці для оформлення спадщини, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності позивачці правовстановлюючого документа (заповіту), складеного 16 листопада 2020 року, який посвідчений державним нотаріусом Четверої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-1141, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, щодо вимоги позивачки щодо припинення права спільної сумісної власності та визнати право власності на 1/2 частку квартири, в порядку спадкування за заповітом, щодо житлового приміщенням - квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про задоволення позову та визначає, що частка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , є рівними та складають по 1/2 частці. Право спільної сумісної власності даних осіб на квартиру припиняє.

Позивачкою не було заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми судових витрат.

Керуючись ст. ст. 356, 364, 365, 1216, 1218, 1223, 1236, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.6-13,81,258-259,263-265, 280-282, 315,319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 , -задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа (заповіту), складеного 16 листопада 2020 року, який посвідчений державним нотаріусом Четверої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-1141, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , що зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.12.2000 р. Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління коммунального майна та приватизації Головного управління економіки та коммунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 7-00-209915.

Визначити, що частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , що зареєстрована за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.12.2000 р. Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління коммунального майна та приватизації Головного управління економіки та коммунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 7-00-209915, є рівними та складають по 1/2 частці.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повний текст рішення виготовлений 14.02.2024 року, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера