ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської міської ради поданою представником - Плахотніком Романом Анатолійовичем на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни, третя особа - гаражний автокооператив «Вікторія» про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни, третя особа: Гаражний автокооператив «Вікторія» про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року представник Київської міської ради звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії, в якій з урахуванням уточнень від 10 листопада 2022 року, остаточно просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської І.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року №40575079 об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 за ОСОБА_2 ;

зобов`язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту ділянку орієнтовною площею 20,3 кв.м на АДРЕСА_1 (код ділянки 91:066:0005), привівши її у придатний для використання стан.

Позов мотивований тим, що за результатами здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель, що перебувають у власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ласкаржевською Ією Зігмундівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року №40575079, яким за ОСОБА_2 зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_1 , а саме: гараж № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 . Київська міська рада, як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва, жодних рішень щодо передачі земельної ділянки під будівництво ні ОСОБА_2 , ні іншим особам у власність чи користування не приймала.

Дані факти дають підстави вважати, що ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності територіальній громаді м. Києва та на підставі неналежних документів здійснив реєстрацію самочинно збудованого нерухомого майна. Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року №16/890 проведено обстеження земельної ділянки на АДРЕСА_1 (обліковий код земельної ділянки: 91:066:0005), за результатами якого встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташовані індивідуальні збірно-розрібні та цегляні гаражі гаражного автокооперативу «Вікторія» у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони, про що складено акт обстеження від 31 січня 2020 року №20-0050-07. Дані факти свідчать про намагання ОСОБА_2 в незаконний спосіб заволодіти землями комунальної власності, які належать територіальній громаді м. Києва згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

Враховуючи вищевикладені обставини, Київська міська рада не погоджується з діями приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ласкаржевської І.З., вважає їх такими, що прийняті у спосіб що суперечить нормам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а запис про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна таким, що підлягає скасуванню.

Щодо неправомірних дій приватного нотаріуса Ласкаржевської І.З., та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року №40575079, то з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що підставою виникнення права власності стала довідка, серія та номер: 38, виданий 08 червня 2017 року, видавник: Гаражний автокооператив «Вікторія». Аналіз норм законодавства свідчить, що інститут реєстрації права власності за своєю суттю є підтвердження державою права власності на майно за відповідною особою. При цьому, держава наділена повноваженнями підтвердити таке право особи виключно у тому випадку, якщо ця особа набула майно у власність законно. Набуття особою у власність майна в обхід закону та надання державі документів, які не відповідають вимогам законодавства з метою ведення держави в оману задля реєстрації права власності на майно, не може свідчити про правомірне набуття особою майна у власність, а відтак є підставою для скасування відповідної державної реєстрації на це майно. Враховуючи вищевикладене, рішення приватного нотаріуса Ласкаржевської І.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: №40575079 від 11 квітня 2018 року є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм законодавства з питань вчинення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і підлягає скасуванню.

У січні 2022 року представник відповідача - адвокат Коганкова О.О. подала зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати право приватної власності за ОСОБА_2 на гаражний бокс № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 по проспекту АДРЕСА_1 у Подільському районі міста Києва, Гаражний автокооператив «Вікторія», площею 20,3 кв.м.

Зустрічний позов мотивований тим, що відповідно до діючих на той час правил документообігу, рішення виконкому було достатньо для визначення правового статусу земельної ділянки, отримання дозволів на початок будівельних робіт та введення об`єктів в експлуатацію. За своєю правовою суттю рішення Виконкому Київської міської ради 31 березня 1988 року №316 є дозволом Власника на будівництво на належній йому земельній ділянці капітальних на некапітальних будівель (гаражів), та закріплення за цією ділянкою цільового призначення «для організації відкритої автостоянки та будівництва зблокованих одно-дво поверхових кооперативних гаражів». Позивач стверджує про відсутність будь-яких рішень Київської міської ради, які б змінювали цільове призначення земельної ділянки, вилучали її з користування ГА «Вікторія» або зобов`язували землекористувача (ГА «Вікторія») її звільнити. Таким чином, немає рішень, які б змінювали існуючий порядок використання земельної ділянки.

Всі питання пов`язанні з набуттям або припиненням права на землекористування, зміною цільового призначення земельних ділянок вирішується виключно Київською міською радою на сесійних засіданнях, а повноваження з цих питань ніколи нікому не делегуються, навіть міському Голові або Секретарю ради. Довіреність представника, яка надана суду при заявлені первісного позову також не містить положень про передачу йому цих повноважень від Київської ради.

Для об`єктів збудованих та введених в експлуатацію до 05 серпня 1992 року існував спрощений порядок реєстрації права власності на підставі погосподарської книги, довідки ГА «Вікторія», також копії рішення Ради про відведення земельної ділянки під таке будівництво. Для реєстрації навіть не було обов`язковим проведення технічної інвентаризації об`єкту. Позивач вважає, що всі його дії по будівництву, вводу в експлуатацію, тривалому користуванню і володінню спірних об`єктів завжди відповідали існуючим на той час нормам права та звичаям ділового документообігу. В зв`язку з поданням первісного позову, належне йому право власності підлягає судовому захисту, шляхом задоволення зустрічного позову про визнання права власності.

У липні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Коганкова О.О. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивач приєднав до позовної заяви Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 листопада 2019 року, відповідно до якої предметом оспорюваної реєстрації є гараж № НОМЕР_1 (ряд НОМЕР_2 ), загальною площею 20,3 кв.м. розташований за адресою « АДРЕСА_2 ». Саме реєстрація цієї нерухомості фактично оскаржується Позивачем, так як саме цей об`єкт має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Одночасно Позивач приєднав до позовної заяви Акт обстеження земельної ділянки №20-0050-07 від 31 січня 2020 року, відповідно до якого земельна ділянка площею 1,4548 га (обліковий код 91:066:0005) на АДРЕСА_1 , яка згідно даних міського земельного кадастру обліковується за гаражним автокооперативом «Вікторія»; інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки Державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї у міському земельному кадастрі відсутня. Таким чином, позивач сам надав безпосередньо до суду документальні докази того, що спірна земельна ділянка перебуває в користуванні гаражного автокооперативу «Вікторія», а будь-яких даних про те, що зазначена земельна ділянка вибула з власності позивача немає. А отже, позивач залишається власником земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні гаражного автокооперативу «Вікторія», з дозволу та відома позивача.

Відповідач також звертає увагу суду, що зазначений акт не містить будь-яких підписів про ознайомлення або заперечення з боку користувача земельної ділянки ГК «Вікторія». Таким чином, Позивач самостійно склав Акт, та самостійно визначив об`єм інформації яка була включена до Акту. Однак, при розгляді цього позову зазначений Акт не тільки спростовує доводи, а і підтверджує безпідставність заявленого позову. Позивачу було достовірно відомо про перебування зазначеної ділянки в користуванні ГА « Вікторія », сплату останнім плати за користування земельною ділянкою, цільове призначення земельної ділянки та інше. Відповідач зазначає, що відсутні будь-які рішення Київської міської ради які б змінювали цільове призначення земельної ділянки, вилучали її з користування кооперативу, або зобов`язували кооператив її звільнити. Члени кооперативу, в тому числі ОСОБА_2 , відкрито володіють, користуються та розпоряджаються своїм гаражами більше 30 років. Також відповідач вважає, що кожний член гаражного автокооперативу набуває права власності на земельну ділянку за набувальною давністю на якій розміщено гаражі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, зустрічний позов об`єднано в одне провадження із первісним позовом та залучено до участі в справі як третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог, щодо предмету спору - Гаражний автокооператив «Вікторія».

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року відмовлено у позові Київської міської ради до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни, третя особа: Гаражний автокооператив «Вікторія» про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії та в зустрічному позові ОСОБА_2 до Київської міської ради, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни, третя особа: Гаражний автокооператив «Вікторія про визнання права власності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник Київської міської ради - Плахотнік Роман Анатолійович, 29 квітня 2024 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі.

Підтримавши доводи позовної заяви, апелянт вказав на хибність висновків суду першої інстанції та неправильну оцінку наявним у справі доказам.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що Київська міська рада як єдиний розпорядник земель комунальної власності м. Києва жодних рішень щодо передачі земельної ділянки під будівництво об`єкта нерухомого майна ані ОСОБА_2 , ані будь-якій іншій особі у власність чи в користування не приймала. ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності територіальній громаді м. Києва та на підставі неналежних документів здійснив реєстрацію самочинно збудованого нерухомого майна. Зазначає, що приватним нотаріусом Ласкаржевською І.З. прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року №40575079 на підставі неналежних документів, та, відповідно, з порушенням порядку реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно. Крім того, матеріали справи не містять документів, які підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Звертає увагу на те, що гараж на вказаній земельній ділянці був побудований ще до створення гаражного автокооперативу «Вікторія», а відтак, Закон СРСР від 26 травня 1988 року №8998-11 «Про кооперацію в СРСР» не може бути застосований до Гаражного кооперативу «Вікторія». Також зазначає, що у гаражного автокооперативу «Вікторія» відсутнє право на користування земельною ділянкою. Посилання у судовому рішенні на те, що гаражному автокооперативу «Вікторія» було відведено вищевказану земельну ділянку, і як наслідок, останнє має право на користування земельною ділянкою є абсолютно безпідставними, необґрунтованими та не підтверджені будь-якими належними доказами. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення гаражного кооперативу «Вікторія» до Київської міської ради щодо передачі земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок прийняття рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 за відсутності повного пакету документів, передбаченого законодавством, неправомірно зареєстровано право власності на об`єкт самочинного будівництва, який знаходиться на земельній ділянці, яка належить Київській міській раді, чим порушено право територіальної громади міста Києва. Наголошує на тому, що Верховним Судом в постанові від 01 лютого 2023 року у справі №204/1053/20 вказано, що коли належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки шляхом знесення усіх об`єктів, зокрема і самочинного будівництва навіть у разі його державної реєстрації, здійсненого не власником або без його згоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської міської ради поданою представником - Плахотніком Романом Анатолійовичем на рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року у справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни, третя особа - гаражний автокооператив «Вікторія» про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни, третя особа: Гаражний автокооператив «Вікторія» про визнання права власності, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник апелянта Київської міської ради - Плахотнік Роман Анатолійович вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань від них не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасника справи, який прибув в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11 квітня 2018 року, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Ласкаржевської І.З. від 11 квітня 2018 року, індексний номер: 40575079, про державну реєстрацію прав за ОСОБА_2 , зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна - гараж № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 , загальною площею 20,3 кв. м. за адресою місцезнаходження гаражного автокооперативу «Вікторія»: АДРЕСА_1 .

Право власності зареєстровано на підставі: довідки, серія та номер: 38, виданий 08 червня 2017 року, видавник: Гаражний автоокоператив «Вікторія».

Відповідно до Довідки гаражного автокооперативу «Вікторія» від 08 червня 2017 року №38 ОСОБА_2 є дійсно членом гаражного автокооперативу «Вікторія» та власником гаражу № НОМЕР_1 , ряд № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1, який побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 1988 року, сума паю в розмірі 1500,00 грн. сплачена у повному обсязі.

Виконкомом Київської міської ради 03 жовтня 1986 року прийнято рішення №985 про організацію відкритої автостоянки, зблокованих одно-дво поверхових кооперативних гаражів, в якому була зазначена адреса: АДРЕСА_1 на 300 машиномісць.

Рішення про відведення земельної ділянки та зобов`язання забудовників завершити до 1990 року організацію відкритої автостоянки, будівництво та здачу в експлуатацію зблокованих одно-дво поверхових кооперативних гаражів на 300 машиномісць на АДРЕСА_1 було прийнято виконкомом Київської міської ради 31 березня 1988 року №316.

Крім того, розпорядженням Київського міського голови від 03 серпня 2001 року №969-г про погодження місць розташування об`єктів, зокрема пунктом 10 погоджено гаражному кооперативу місце розташування автостоянки на АДРЕСА_1 на землях міської забудови орієнтовною площею 1,045 га та приєднано об`єкт до інженерних мереж міста.

Рішенням Київської міської ради від 23 жовтня 2013 року №342/9830 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гаражному автокооперативу «Вікторія» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1,45 га для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянки.

31 січня 2020 року Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (обліковий код: 91:066:0005) у Подільському районі міста Києва та за результатами складено Акт обстеження земельної ділянки №20-0050-07. Обстеження проведено на підставі Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25 вересня 2003 року №16/890.

У ході вказаного обстеження земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка площею 1,4548 га (обліковий код: 91:066:0005) на АДРЕСА_1 згідно з даними міського земельного кадастру обліковується за гаражним автокооперативом «Вікторія»; за поданням Департаменту земельних ресурсів Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі (надання) зазначеної земельної ділянки в користування (власність); інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки у державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї у міському земельному кадастрі відсутня; зазначена земельна ділянка огороджена парканом та охороняється, в її межах розташовано індивідуальні збірно-розбірні та цегляні гаражі у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог суд першої інстанції вважав, що вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є неефективним способом захисту та не забезпечує усунення порушень спричинених самочинним будівництвом, що підтверджується практикою Верховного Суду. Надавши оцінку наявним у справі доказам суд виснував, що гаражний автокооператив «Вікторія» з 1988 року є користувачем земельної ділянки площею 1,4548 га (обліковий код 91:066:0005) на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва, для обслуговування існуючих гаражів та автостоянки, користування зазначеною ділянкою є безперервним та відкритим, а докази зворотного, зокрема будь-яких порушень законодавства щодо використання земельної ділянки не за цільовим призначенням не зафіксовано. Гаражний бокс №12 (ряд № НОМЕР_2 ) по АДРЕСА_1 , ГА «Вікторія» збудований господарським способом та введений в експлуатацію в 1988 році на підставі діючих на той час дозвільних документів, тому підстав вважати такий об`єкт самочинно збудованим немає, а у ОСОБА_2 відсутній обов`язок звільнити земельну ділянку, привівши її у придатний для використання стан. Суд також зазначив, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ласкаржевська Ія Зігмундівна є неналежним відповідачем у справі та відмовив у задоволенні позову до цього відповідача.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з нижченаведених підстав.

Так, статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 статті 317 ЦК України).

В ч.ч. 1 та 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 ЗК України розпорядження землями комунальної власності у місті Києві, в тому числі надання земельних ділянок у власність чи у користування віднесено до виключних повноважень Київської міської ради як колегіального органу.

В ч. 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

За положеннями ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з положеннями ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

За обставинами справи, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради №16/890 від 25 вересня 2003 року, проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 (обліковий код земельної ділянки: 91:066:0005), за результатами якого встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовані індивідуальні збірно-розбірні та цегляні гаражі гаражного автокооперативу «Вікторія» у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони, про що складено акт обстеження №20-0050-07 від 31 січня 2020 року.

За положеннями ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво об`єкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України.

Згідно ч.1 статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч.1 статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Згідно з ч. 4 статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

При цьому знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Відповідно до ч.7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу та статті 212 ЗК України, вимога про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки із приведенням її у попередній стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Відповідно до ч.1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Апеляційним судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташований гараж пл. 20,3 кв.м., та який згідно технічної документації ідентифікується як гараж (бокс) № НОМЕР_1 , І поверх , ряд НОМЕР_2 , по АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилався на те, що гаражний автокооператив «Вікторія» з 1988 року є користувачем земельної ділянки площею 1,4548 га (обліковий код 91:066:0005) на АДРЕСА_1 . Створено кооператив для обслуговування існуючих гаражів та автостоянки і вказаний автокооператив набув право користування зазначеною земельною ділянкою на підставі рішення виконкому Київської міської ради №985 від 03 жовтня 1986 року. Рішенням виконкому Київської міської ради №316 від 31 березня 1988 року було відведено земельну ділянку та зобов`язано забудовників завершити до 1990 року організацію відкритої автостоянки та здачу в експлуатацію зблокованих одно- та двоповерхових кооперативних гаражів на 300 машиномісць. На підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 31 березня 1988 року №316 «Про будівництво зблокованих, одно-двоповерхових кооперативних гаражів та відкритих стоянок для транспортних засобів, належних громадянам» було прийнято рішення про збільшення кількості місць на автостоянці по АДРЕСА_1 у м. Києві до 500. Розпорядженням Київського міського голови від 03 серпня 2001 року №969-г було погоджено місце розташування автостоянки та приєднано об`єкт до інженерних мереж.

Відповідач вважає, що рішенням Київської міської ради №342/9830 від 23 жовтня 2013 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки гаражному автокооперативу «Вікторія» на АДРЕСА_1 було змінено цільове призначення: для експлуатації та обслуговування гаражів і автостоянок, чим було визнано факт існування вже збудованих гаражів.

Разом з тим, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Гаражний автокооператив «Вікторія» не є правонаступником організації, якій надавалась в користування земельна ділянка в 1986 році для організації відкритої стоянки та будівництва зблокованих кооперативних гаражів.

При цьому, довідка гаражного кооперативу не може бути належним доказом щодо здачі об`єкта будівництва в експлуатацію. У вказаній довідці Гаражного автокооперативу «Вікторія» інформації, що гараж побудований у 1988 році, коли за твердженням відповідача законодавство взагалі не регулювало питання виділення земельної ділянки під гаражно-будівельні кооперативи, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, окрім довідки самого Гаражного автокооперативу «Вікторія», на підтвердження будівництва гаражу до 1988 року.

Земельна ділянка, на якій розташований Гаражний автокооператив «Вікторія», зареєстрована в Головному управлінні земельних ресурсів КМДА під кадастровим номером №:91:066:0005, площа земельної ділянки складає 14 548 кв.м.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки №20-0050-07 від 31 січня 2020 року Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації було проведено обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що земельна ділянка площею 1, 4548 га (обліковий код: 91:066:0005) згідно з даними міського земельного кадастру обліковується за гаражним автокооперативом «Вікторія»; Київська міська рада не приймала рішень за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі (надання) зазначеної земельної ділянки в користування (власність); інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки у державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї у міському земельному кадастрі відсутня; зазначена земельна ділянка огороджена парканом та охороняється, в її межах розташовано індивідуальні збірно-розбірні та цегляні гаражі у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони.

З урахуванням наведених вище норм ЗК України розпорядження Київського міського голови від 03 серпня 2001 №969-мг «Про погодження місць розташування об`єктів» та рішення Київської міської ради від 23 жовтня 2013 року №342/9830 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гаражному автокооперативу «Вікторія» на АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянки», у розумінні норм діючого законодавства не є рішеннями про передачу конкретної земельної ділянки у користування чи у власність гаражному автокооперативу «Вікторія».

Договори оренди земельної ділянки між первісним позивачем та гаражним автокооперативом «Вікторія» також не укладалися.

Отже, спірна земельна ділянка, на якій був збудований гараж, не була відведена відповідачу - ОСОБА_2 відповідно до порядку, встановленого законом для будівництва таких об`єктів нерухомого майна, а тому він не може на законних підставах набути право власності на відповідний об`єкт будівництва відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 статті 376 ЦК України.

При цьому, здійснюючи державну реєстрацію права власності на гараж за ОСОБА_2 на підставі довідки ГК «Вікторія» про виплату паю приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ласкаржевська І.З. не перевірила наявність у ГК «Вікторія» прав на земельну ділянку, на якій знаходиться гараж, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що у відповідача у встановленому законом порядку виникло право користування або право власності на земельні ділянку.

За таких обставин, з урауванням закріпленого ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України принципу цілісності земельної ділянки та споруди або будівлі, на якій вона знаходиться, реєстрація права власності за ОСОБА_2 на гараж (бокс) № НОМЕР_1 , І поверх , ряд НОМЕР_2 , по АДРЕСА_1 , є порушенням права власності на земельну ділянку територіальної громади м. Києва.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської І.З. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року №40575079 об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000, за ОСОБА_2 є цілком доведеними та обгрунтованими.

Оскільки, судом встановлено, що за відповідачем ОСОБА_2 з порушенням вимог закону зареєстровано право власності на спірний гараж та він займає земельну ділянку, на якій цей гараж розташований безпідставно, обґрунтованими є й похідні вимоги позивача про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки орієнтовною площею 20,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , код ділянки 91:066:0005, з приведенням її у придатний для використання стан.

В той же час, місцевий суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Київської міської ради, заявлених до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської І.З., виходячи з наступного.

Згідно з ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних цій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного суду від 19 січня 2021 року у справі №227/5540/18.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд правомірно відмовив у позові до такого відповідача, що узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17 (пункт 39)).

Отже, за результатами апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні рішення суду в оскаржуваній частині, частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанцій в оскаржуваній частині не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню.

В частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а тому, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядалося.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, з ОСОБА_2 на користь Київської міської ради підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 4 204,00 грн та за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 6 306,00 грн, а всього 10 510 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської ради, подану представником - Плахотніком Романом Анатолійовичем - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Київської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа - гаражний автокооператив «Вікторія» про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Київської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа - гаражний автокооператив «Вікторія» про скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11 квітня 2018 року №40575079 на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000, за ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 20,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , код ділянки 91:066:0005, привівши її у придатний для використання стан.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ласкаржевської Ії Зігмундівни залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Київської міської ради (місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36) судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 4 204,00 грн та за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 6 306,00 грн, а всього 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова