Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/2065/24
Провадження № 2/644/1765/24
29 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Кузьміної Ю.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
Позивачка та її представник в судове засідання не прибули, про дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать довідка про доставку смс-повідомлення, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
Згідно ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
На момент розгляду справи відповідачем суду не було надано жодних відомостей щодо зміни місця проживання/перебування.
Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та враховуючи, що відповідач клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84)5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак він не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, відтак, за відсутності доказів поважності причин неподання заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 7 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України.
За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.11.2015 року й до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 22 грудня 2015 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.10.2017 року по цивільній справі №644/4197/17 було збільшено розмір аліментів до частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

16.11.2017 року Московським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області згідно з постановою ВП №55167643 було відкрито виконавче провадження та почалося примусове стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції України від 31 жовтня 2023 року розмір заборгованості по виплаті аліментів ОСОБА_2 станом на 31.10.2023 року складає 124550 грн 02 коп. Щомісячний розмір аліментних платежів становить 3127 грн. 50 коп.

01.12.2023 року державним виконавцем Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції України Смолка Г.А., у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, відповідно до вимог ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу на боржника- ОСОБА_2 у розмірі 62275,01 грн.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України)

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України).

Доказів психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини неможливості виконання сімейних обов`язків відповідачем суду не надано.

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Позивачка в позові просила про стягнення пені за несвоєчасно сплачені аліменти, які були нараховані і мали сплачуватись відповідачем за період з 01 листопада 2015 року по 31 жовтня 2023 року. Сукупний поточний розмір заборгованості по аліментах станом на 31 жовтня 2023 року становить 124550 грн. 02 коп.

Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України, розмір пені становить 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.

Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2015 року по 31.10.2023 року, який наданий позивачем та з яким суд погоджується, розмір пені станом на 01.03.2024 року, з урахуванням положень ч.1 ст.196 СК України, складає 124 550 грн. 02 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки 01.12.2023 року державним виконавцем Салтівського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції України Смолка Г.А., у зв`язку із наявною заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, відповідно до вимог ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення штрафу на боржника - ОСОБА_2 у розмірі 62275,01 грн, відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 62275,01 грн. ( різниця між сумою заборгованості 124550,02 грн. та розміром застосованих заходів примусового виконання 62275,01 грн.)

На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354, 355, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181,182, 183, 191 СК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.11.2015 року до 31.10.2023 року в сумі 62 275,01 грн. (шістдесят дві тисячі двісті сімдесят п`ять гривень 01 копійка)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2024 року.

Суддя С.В. Шевченко