Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 562/2660/23
Провадження № 22-з/4815/79/24
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В. Ковальчук Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Майструка Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вир", Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про захист прав власника земельної ділянки та визнання відсутнім права оренди,
У лютому 2023 року ОСОБА_1 пред`явила позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вир" (далі ТОВ "Вир" або відповідач1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі ТОВ " Західна агровиробнича компанія" або відповідач2) про захист прав власника земельної ділянки.
У січні 2024 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ТОВ "Вир", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про визнання відсутнім права оренди.
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2024 року об`єднано в одне провадження справи № 562/2660/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Вир", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про захист прав власника земельної ділянки та № 562/55/24 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Вир", ТОВ "Західна агровиробнича компанія" про визнання відсутнім права оренди.
З урахуванням об`єднання справи в одне провадження та зміни підстав та предмета позову ОСОБА_1 просила:
1) стягнути на свою користь з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" грошові кошти в сумі 53 165,07 гривень у зв`язку з невиконанням ТОВ "Західна агровиробнича компанія" договору оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Вир" з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 27 липня 2018 року;
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 квітня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 53 165,07 гривень у зв`язку з невиконанням ТОВ "Західна агровиробнича компанія" договору оренди землі від 01 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Вир" з наступними змінами згідно з додатковою угодою від 27 липня 2018 року.
Стягнуто з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5 512 гривень.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ "Західна агровиробнича компанія" задоволено частково.
Скасовано рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 квітня 2024 року в частині стягнення з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 53 165,07 гривень у зв`язку з невиконанням договору оренди землі.
В задоволенні цієї вимоги ОСОБА_1 відмовлено.
В решті рішення суду першої інстанції (в частині визнання відсутнім права оренди, покладення обов`язку з повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації) залишено без змін.
12 вересня 2024 року через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи представником позивача було надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі у зв`язку з прийняттям постанови апеляційного суду.
При цьому з 26 вересня по 11 жовтня 2024 року відповідно до наказу Рівненського апеляційного суду №41 від 23 вересня 2024 року головуючий перебував у відпустці, а з 14 по 18 жовтня 2024 року згідно з наказом №16 від 14 жовтня 2024 року на онлайн-підготовці суддів судових палат у цивільних справах апеляційних судів, яка проводилася Національною школою суддів України.
Також відповідно до наказу № 40 від 23 вересня 2024 року член колегії суддя Шимків С.С. перебуває у відпустці протягом часу з 01 жовтня 2024 року по 31 жовтня 2024 року.
Заява підлягає до задоволення.
Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Водночас розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст. 7 ЦПК України).
Тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Також ураховується і те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана й вирішується не в порядку ст. 246 ЦПК України та стосується виключно судового збору, який в разі справляння у визначених законодавством порядку і розмірі підлягає обов`язковому відшкодуванню сторонам пропорційно задоволеним позовним вимогам, незалежно від інших критеріїв розподілу судових витрат.
На вирішення апеляційного суду питання про розподілу інших судових сторонами не ставилося.
Так, згідно з пп. "в" п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 13 цієї статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегія суддів зважає на те, що за результатами апеляційного перегляду справи залишено без змін задоволені судом попередньої інстанції дві пред`явлені в 2023 році вимоги немайнового та одну вимогу немайнового характеру, що пред`явлена в 2024 році.
При цьому суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково апеляційну скаргу відповідача2, скасував рішення в частині задоволеної судом першої інстанції пред`явленої в 2023 році майнової вимоги та відмовив в стягненні 53 165,07 гривень за невиконання договору оренди землі.
Згідно з ч.1, пп. 1, 2, 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків від суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684 гривень, а такою ж матеріально-правовою нормою Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено відповідний прожитковий мінімум в розмірі 3028 гривень.
Отже, з відповідача2 на користь позивача підлягає до стягнення 3 358,40 гривень понесеного за пред`явлення задоволених позовних вимог судового збору (1073,60+1073,60+1211,20).
За часткове ж задоволення апеляційної скарги належить відшкодувати відповідачу2 за рахунок позивача 1610,40 гривень (1073,60*150%).
Між тим, при частковому задоволенні позову у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст. 141 ЦПК України).
Тому беручи до уваги надану процесуальним законодавством для суду можливість здійснення взаємозаліку судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач2 повинен відшкодувати позивачу 1 748 гривень судового збору за результатами розгляду справи (3358,40 - 1610,40).
З огляду на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Майструка Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення.
Скасувати рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 квітня 2024 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 5 512 (п`ять тисяч п`ятсот дванадцять) гривень судового збору.
Здійснити перерозподіл судового збору в справі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 1 748 (одна тисяча сімсот сорок вісім) гривень судового збору.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Головуючий: С.В. Хилевич
Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук