ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 675/458/24

Провадження № 22-ц/4820/1913/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області в складі судді Демчука П.В. від 06 серпня 2024 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року КП «Ізяславтепломережа», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувало, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та користується за місцем проживання послугою з постачання теплової енергії, яку надає позивач КП «Ізяславтепломережа» Ізяславської міської ради.

30.12.2021 року публічний договір розміщено на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» Ізяславської міської ради: https izteplokp.wixsite.com/mysite.

Згідно даних бухгалтерського обліку абонентського відділу КП «Ізяславтепломережа» загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.03.2024 року становить 46799,12 грн.

Послуги відповідачу були надані в повному обсязі та належної якості. Скарг з приводу не надання чи не належного надання послуг від відповідача на адресу підприємства не надходило.

Неодноразово здійснювалися заходи досудового врегулювання спору: щомісячно на адресу відповідача надсилається рахунок з детальним поясненням нарахувань за поточний місяць, де зазначена сума накопиченої відповідачем заборгованості.

Тому позивач просив стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» Ізяславської міської ради заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 46799,12 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2024 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в загальному розмірі 46799,12 грн.

Компенсовано комунальному підприємству «Ізяславтепломережа» за рахунок держави сплачений судовий збір згідно платіжної інструкції № 4632960 від 21.03.2024 року у розмірі 3028 грн. в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати, і в позові відмовити. Зазначає, що він не укладав договору на постачання теплової енергії до 30.12.2021 року та з 30.12.2021 року, позивач не надав публічний договір, тарифи та умови плати за послуги теплопостачання відповідач та позивач не погоджували, заборгованість нарахована безпідставно. Послугами теплопостачання він не користувався з 2014 року. Суд не врахував, що між сторонами договір не укладено, а наданий до матеріалів справи договір не підписаний, не заповнений, за його змістом він є публічним. Однак заяви про приєднання споживача до вказаного договору немає, рахунки за надані послуги відсутні, інші письмові докази відсутні.

У відзиві КП «Ізяславтепломережа» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 у багатоквартирному будинку, під`єднаному до єдиної централізованої системи теплопостачання. Апелянт як власник майна зобов`язаний нести витрати по його утриманню. Відповідачем у ході розгляду судом справи не надано відповідне рішення щодо відключення будинку за адресою АДРЕСА_3 від централізованого опалення, а також не надано копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання, доказів ненадання послуг з постачання тепла.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, що надаються до квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Ізяславської міської ради № 912/03-14 від 27.03.2024 року про зареєстроване місце проживання.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 369061154 від 08.03.2024 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

30.12.2021 року публічний договір розміщено на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» Ізяславської міської ради: https izteplokp.wixsite.com/mvsite.

Згідно довідки КП «Ізяславтепломережа» № 72 від 21.03.2024 року загальна сума заборгованості за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року становить 46799,12 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач не проводив оплату за надані послуги з теплопостачання, тому з нього слід стягнути на користь позивача Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» Ізяславської міської ради борг за надані послуги в сумі 46799 грн.

Доводи апеляційної скарги про ненадання апелянту послуг позивачем та відсутність підстав для нарахування плати за теплопостачання не ґрунтуються на доказах і суперечать нормам матеріального права.

Так, згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі- Закон України №2189-VIII) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

За ч. 7 ст. 14 Закону України №2189-VIII до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України №2189-VIII у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України №2189-VIII споживач повинен оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За ст. 9 Закону України №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.п. 35-37 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач повинен здійснювати оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що до квартири відповідача послуги з теплопостачання позивачем надаються, жодних претензій відповідач з цього питання до позивача не заявляв.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення, встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування.

Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а й відмовитися в установленому порядку (за наявної технічної можливості) від їх отримання.

Такий висновок цілком узгоджується з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц.

У матеріалах справи відсутні докази на спростування факту надання послуг позивачем та відмови в установленому порядку (за наявної технічної можливості) від їх отримання.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування плати за теплопостачання за відсутності відповідного договору та не користування послугами з теплопостачання.

Згідно з статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Квартира відповідача під`єднана до системи централізованого опалення та гарячого водопостачання у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 .

Структура тарифів розміщена на офіційному веб-сайті Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» Ізяславської міської ради: https izteplokp.wixsite.com/mysite.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача цілком свідчить про виконання послуг КП «Ізяславтепломережа». Тобто, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

Позивач надав розрахунок заборгованості за теплопостачання, в свою чергу апелянт не надав жодних достатніх та допустимих доказів на спростування розміру заборгованості за надані послуги, нарахованої позивачем.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк