УХВАЛА

про відмову у видачу судового наказу

30 вересня 2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Як встановлено ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача

Відповідно до вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно матеріалів справи боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства України 12.09.2024 судом було направлено запити до УДМС України в Херсонській області, для встановлення місця реєстрації боржника.

До суду 25.09.2024 року надійшла відповідь з УДМС України в Херсонській області щодо місця реєстрації боржника, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою або знятою з реєстрації місця проживання по Херсонській області не значиться.

З відповіді № 816586 від 30.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

Відповідно до ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Аналіз зазначених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що приписи ч.9 ст.165 ЦПК України є спеціальною нормою, якою встановлена окрема імперативна підстава для відмови у видачі судового наказу, що не суперечить положеннямст.162 ЦПК України, оскільки йдеться не про порушення правил підсудності (п.9 ч.1ст.165 ЦПК України), а про неможливість отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника (фізичної особи).

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи - боржника.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.4,19,27,160,162,163,165,166ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків, або має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Суддя Л.А. Скрипнік