Провадження № 2/0203/473/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С .

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що між банком та відповідачкою 29.09.2021 року було укладено кредитний договір №801, відповідно до умов якого останній було видано кредит в сумі 77000 грн. Також 01.07.2020 року з відповідачкою було укладено кредитний договір №001, згідно якого їй було видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 15000 грн., який в подальшому було збільшено до 48495 грн. Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, позивач просив стягнути з неї заборгованість, яка виникла станом на 10.08.2023 року та становить: за кредитним договором від 29.09.2021 року №801 106398 грн. 23 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 67287 грн. 39 коп., заборгованість по процентам 8 грн. 44 коп., заборгованість за комісією 39102 грн. 40 коп.; за кредитним договором від 01.07.2020 року №001 78128 грн. 32 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 48494 грн. 98 коп., заборгованість по процентам 29633 грн. 34 коп.

У відзиві на позов відповідачка не заперечувала факт укладення з банком кредитних договорів та видачі їй кредитних коштів, а також факту наявності у неї заборгованості за цими договорами за тілом кредиту та відсотками. Поряд з цим, заперечувала проти заявлених банком позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором 29.09.2021 року №801 в частині заборгованості за комісією в сумі 39102 грн. 40 коп. В обгрунтування заперечень посилалась на те, що умови вказаного договору в частині сплати комісії є нікчемними відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Також зазначила, що оскільки сплачені нею кошти в сумі 12513 грн. 58 коп. банком було безпідставно зараховано на погашення комісії, останні мають бути зараховані на погашення заборгованості за тілом кредиту. З урахування цього, відповідачкою було повністю визнано позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.07.2020 року №001 в сумі 78128 грн. 32 коп. та частково позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.09.2021 року №801 на суму 54782 грн. 25 коп., у т.ч. за кредитом на суму 54773 грн. 81 коп., за процентами на суму 8 грн. 44 коп.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2023 року цивільну справу було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В призначене судове засідання представник позивача та відповідачка не з`явились.

В наданому клопотанні представник позивача просив провести розгляд справи без його участі, за наявними у справі матеріалами, зазначивши про підтримання позову.

Відповідачка в наданій заяві також просила розглядати справу за її відсутності, враховувавши заперечення, викладені у відзиві.

За вказаних обставин, враховуючи положення ч.3 ст.211, ч.2 ст.247 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачкою, що 29.09.2021 року між сторонами було укладено кредитний договір №801, відповідно до умов якого відповідачці було видано кредит в сумі 77000 грн.

Також 01.07.2020 року між сторонами було укладено кредитний договір №001, відповідно до умов якої відповідачці було видано кредитну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі 15000 грн., який в подальшому було збільшено до 48495 грн.

Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, позивач просив стягнути з неї заборгованість, яка виникла станом на 10.08.2023 року та становить: за кредитним договором від 29.09.2021 року №801 106398 грн. 23 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом - 67287 грн. 39 коп., заборгованість по процентам 8 грн. 44 коп., заборгованість за комісією 39102 грн. 40 коп.; за кредитним договором від 01.07.2020 року №001 78128 грн. 32 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 48494 грн. 98 коп., заборгованість по процентам 29633 грн. 34 коп.

В наданому відзиві відповідачка визнала факт наявності у неї заборгованості за кредитним договором від 01.07.2020 року №001 в сумі 78128 грн. 32 коп. та не заперечувала проти позовних вимог в цій частині.

Поряд з цим, заперечувала проти заявлених банком позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором 29.09.2021 року №801 в частині заборгованості за комісією в сумі 39102 грн. 40 коп., посилаючись на те, що умови вказаного договору в частині сплати комісії є нікчемними відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням цього та безпідставного зарахування банком сплачених нею коштів в сумі 12513 грн. 58 коп. на погашення комісії, посилаючись на те, що вказана сума має бути зарахованою у рахунок погашення кредиту, визнала позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.09.2021 року №801 на суму 54782 грн. 25 коп., у т.ч. за кредитом на суму 54773 грн. 81 коп., за процентами на суму 8 грн. 44 коп.

Перевіряючи доводи позовної заяви та заперечення відповідачки в цій частині, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 29.09.2021 року було оформлено заявою відповідачки №801 від 29.09.2021 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої остання виявила бажання отримати споживчий кредит в сумі 77000 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою процентів у вигляді 0,01% річних.

Також згідно заяви в розділі «Графік платежів» було передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2302 грн. 30 коп., щомісяця, усього за 24 місяці в розмірі 55255 грн. 20 коп.

10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст.11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту»..

Відповідно до п.5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п.8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19.

В позовній заяві позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг банку щодо обслуговування кредитної заборгованості, а тому положення договору, оформленого заявою відповідачки №801 від 29.09.2021 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, викладені в розділі «Графік платежів» щодо встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2302 грн. 30 коп., щомісяця, усього за 24 місяці в розмірі 55255 грн. 20 коп., є нікчемними відповідно до ч.ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

За вказаних обставин, в задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором №801 від 29.09.2021 року у вигляді комісії в сумі 39102 грн. 40 коп., слід відмовити.

Згідно долученого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором №801 від 29.09.2021 року вбачається, що банком щомісячно нараховувалась комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2302 грн. 30 коп. (в серпні 2023 року в розмірі 965 грн. 38 коп.) на загальну суму 51615 грн. 98 коп. На сплату комісії було зараховано сплачені відповідачкою кошти в сумі 12513 грн. 58 коп. Залишок заборгованості за комісією складає 39102 грн. 40 коп.

У відзиві на позов відповідачка в зв`язку із нікчемністю положень кредитного договору щодо встановлення комісії, просила сплачені нею кошти в сумі 12513 грн. 58 коп., які банком безпідставно було зараховано на сплату комісії, врахувати на погашення заборгованості за тілом кредиту.

Поряд з цим, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Таким чином, сплачені відповідачкою кошти в сумі 12513 грн. 58 коп., мають бути враховані в першу чергу на погашення заборгованості за кредитним договором від 29.09.2021 року №801 у вигляді процентів в сумі 8 грн. 44 коп., а решта на погашення заборгованості за тілом кредиту в сумі 67287 грн. 39 коп.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги банку слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача:

- заборгованість за кредитним договором від 29.09.2021 року №801, яка виникла станом на 10.08.2023 року, в сумі 54782 грн. 25 коп., що становить заборгованість за тілом кредиту;

- заборгованість за кредитним договором від 01.07.2020 року №001, яка виникла станом на 10.08.2023 року, в сумі 78128 грн. 32 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 48494 грн. 98 коп., заборгованість по процентам 29633 грн. 34 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог (72,03% від ціни позову), з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1993 грн. 72 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,526,610,1048,1049,1054 ЦК України, ст.ст.1,8,11,12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.4, ):

- заборгованість за кредитним договором від 29 вересня 2021 року №801, яка виникла станом на 10 серпня 2023 року, в сумі 54782 грн. 25 коп., що становить заборгованість за тілом кредиту;

- заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2020 року №001, яка виникла станом на 10 серпня 2023 року, в сумі 78128 грн. 32 коп., у т.ч. заборгованість за кредитом 48494 грн. 98 коп., заборгованість по процентам 29633 грн. 34 коп.;

а також стягнути судовий збір в сумі 1993 грн. 72 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13лютого 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак