Провадження № 2-о/742/128/24
Єдиний унікальний № 742/3169/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А., за участю представниці заінтересованої особи Щербини Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки Чернігівської області цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Наталія Миколаївна, заінтересована особа Прилуцький відділ управління ДМС України в Чернігівській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокаткою Ткаченко Н.М. було подано до суду уточнюючу заяву в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Прилуцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якій вона просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24.08.1991.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 , уродженець с.Бакумівка, Миргородського району, Полтавської області. 11.04.2019 був засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області на строк 5 (п`ять) років 6 місяців без конфіскації майна, у зв`язку з чим відбував покарання. За цей час його співмешканкою було знищено його документи які ідентифікують його особу, а саме паспорт та свідоцтво про народження.

При зверненні ОСОБА_1 до Прилуцького відділу ДМС України в Чернігівській області з питання документування паспортом громадянина України в зв`язку з втратою попереднього паспорта громадянина СРСР йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, у зв`язку з чим і подано дану заяву.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану заяву його представником ОСОБА_2 та просив її задовольнити, проти чого не заперечувала представниця управління державної міграційної служби в Чернігівській області.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що відповідно до копії ухвали Чернігівського апеляційного суду від 01 липня 2019 року, справа №742/3673/18, залишено без змін вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 квітня 2019 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років 6 місяців без конфіскації майна. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_1 визначено рахувати з моменту його затримання, тобто з 04.09.2018 (а.с.9-14).

Згідно з копією виписок з книг погосподарського обліку №6, від 20.03.2024 року, виданої організаційним відділом сектору по роботі з органами самоорганізації населення Миргородської міської ради Полтавської області, вбачається що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був членом господарства в с.Хомутець Миргородського району Полтавської області з 1986 року по 2005 рік, у якій також зазначається, що в період з 2001-2005 роки, що він є засудженим (а.с.6-8).

Відповідно до копії листа Прилуцького відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 09.04.2024, за результатами перевірки особу ОСОБА_1 було встановлено. Однак, з інформації, отриманої з баз даних Реєстру, картотек, наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави не встановлено належність до громадянства будь-якої держави, зокрема і належність до громадянства України. Для отримання паспорта громадянина України відповідно до вимог діючого законодавства ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року, оскільки перевіркою не встановлено належність його особи до громадянства України (а.п.5).

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 3 Закону України "Про громадянство України" №2235-111 від 18.01.2001 (далі Закон №2235-111) визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР. які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійне проживали на території України;

особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які па момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Умови та порядок набуття громадянства України регламентується Законом №2235-111 та Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Згідно підпункту "а" пункту 7 Порядку провадження встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 №215 для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті З Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРС (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи усі докази всукупності, які були досліджені судом у ході судового засідання, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог заявника про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити дану заяву, оскільки даний факт у позасудовому порядку не може бути встановлено.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.2, 4, 5, 13, 259, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) адвоката ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Прилуцький відділ управління ДМС України в Чернігівській області (вул..Соборна, буд.40, м.Прилуки, ) про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО