Постанова

Іменем України

01 листопада 2024 року

м. Київ

апеляційне провадження № 22-ц/824/15277/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2"

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва

від 18 липня 2024 року про відстрочення рішення суду

в складі судді Бабич Н. Д.

у цивільній справі №759/13222/23 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг

У С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

відстрочити на один рік виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2023 у даній справі про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2" (далі - ТОВ "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2", Товариство) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Заява мотивована тим, що вона як боржник не ухиляється від виконання рішення суду, однак є обставини, що не дозволяють виконати рішення суду в повному обсязі, а саме вона проживає сама та самостійно виховує дитину, є пенсіонером по інвалідності, не працює та має щомісячний дохід (пенсія) 5 219,77 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено та відстрочено до 30 жовтня 2024 року виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2" заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2" звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права; судом неповно з`ясовано обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції не врахував, що заборгованість виникла у період з 01.08.2016 по 31.05.2021, тобто до подій, які зазначені судом в мотивувальній частині ухвали, як підстава для відстрочення виконання рішення суду. Суд не навів конкретних обставин, які саме в цей період завадили відповідачці належним чином виконати свій обов`язок по утриманню майна.

Вказував, що суд врахував надані відповідачкою докази про встановлення їй інвалідності, але не звернув уваги, що ці докази не свідчать про втрату ОСОБА_1 працездатності.

Зауважив, що згідно інформації, яка є загальнодоступною з відкритих державних реєстрів ОСОБА_1 є керівником спортивного клубу, благодійного фонду та помічником депутата Київської міської ради, але таку інформацію суду не подала.

Вважав, що задовольняючи заяву, суд першої інстанції навів лише загальні формулювання, що свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали.

Також, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що заява відповідачки про відстрочення виконання судового рішення є черговим затягуванням виконання рішення суду ще на один рік, адже свого обов`язку по утриманню житла ОСОБА_1 не виконує з 2016 року.

За вказаних обставин, просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Скаржник, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 29 жовтня 2024 року свого представника не направив.

ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 29 жовтня 2024 року не з`явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їх представників.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Також право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Отже, підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 посилалася на те, що складний майновий стан, а сам на те, що вона не працює, є пенсіонером по інвалідності та її місячний дохід складає 5 219,77 грн. Також посилалася на те на введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, що спричинило погіршення її майнового стану.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2023 Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення у даній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2" заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2016 по 31.05.2021 у розмірі 229 198,49 грн, за період з серпня 2016 року по березень 2020 року 3% річних в розмірі 5 288,74 грн та інфляційні втрати у розмірі 11 394,08 грн та судові витрати в розмірі 3 688,07 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.06.2024 вказане рішення суду залишено без змін.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_1 долучено докази на підтвердження того, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) та докази того, що вона перебуває на обліку у Фастівському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області та отримує пенсію по інвалідності (а. с. 105-106). Згідно довідки про доходи пенсія ОСОБА_1 за період з грудня 2023 року по травень 2024 року становить 32 524,29 грн.

Суд першої інстанції, застосувавши вищенаведені норми права, оцінивши надані заявником докази у їх сукупності і взаємному зв`язку, дійшов правильного висновку про те, що заявник довів існування правових підстав для відстрочення виконання рішення суду, адже складний майновий стан, підтверджений доказами, є виключними обставинами, що перешкоджають належному виконанню рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_1 загальну суму 249 569,38 грн.

Ухвала суду є обґрунтованою та мотивованою, містить посилання на норми права, якими врегульовано дане процесуальне питання, а також сукупний аналіз цих норм та обставин, на які посилається заявник. Тому колегія суддів вважає недоречними доводи апеляційної скарги, що в оскаржуваній ухвалі суд навів загальні формулювання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає недоречними доводи апеляційної скарги, що внаслідок інвалідності ОСОБА_1 не втратила працездатність.

Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував тих обставин, що ОСОБА_1 є керівником спортивного клубу, благодійного фонду та помічником депутата Київської міської ради, не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки позивач в своїх запереченнях на заяву про відстрочення рішення на дані обставини не посилався і відповідно такі обставини не перевірялися судом при постановленні оскаржуваної ухвали. В свою чергу, суд апеляційної інстанції, згідно приписів цивільного процесуального законодавства, переглядає судове рішення за тими доводами та доказами, які були в розпорядженні суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ТОВ "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2" посилається на те, що заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг виникла у ОСОБА_1 за період з серпня 2016 року по травень 2021 року, але в оскаржуваній ухвалі суд не навів обставин, які завадили відповідачці саме в цей період виконати свій обов'язок з оплати житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, оскільки останній фактично вказує на те, що суд першої інстанції повинен був перевірити обставини належного виконання боржником свого обов'язку з оплати житлово-комунальних послуг в певний період. Натомість, при вирішенні такого процесуального питання, як відстрочення виконання рішення суду, суд лише встановлює та перевіряє обставини наявності для цього законних підстав, тоді як обставини належного виконання обов'язку з оплати наданих послуг встановлюються судом при вирішенні спору по суті.

Доводи апеляційної скарги, що у ОСОБА_1 наявна загальна заборгованість в розмірі 600 000 грн не заслуговують на увагу судової колегії, оскільки у даній справі відстрочено виконання рішення суду на загальну суму 249 569,38 грн.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що подання заяви про відстрочення виконання рішення є черговим затягуванням виконання судового рішення на один рік, колегія суддів зазначає, що із заявою ОСОБА_1 звернулася 20.06.2024, тобто майже через вісім місяців з дня ухвалення рішення про стягнення заборгованості (30.10.2023).

Як вказувалося вище, заява розглянута районним судом 18.07.2024 та відстрочено виконання рішення до 30.10.2024.

З наведеного слідує, що строк відстрочення рішення збігає 30.10.2024 і з цього часу ОСОБА_1 зобов'язана виконати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.10.2023 в повному обсязі.

Також слід враховувати і ту обставину, що рішення від 30.10.2023 було оскаржено відповідачкою в апеляційному порядку і після перегляду Київським апеляційним судом набрало законної сили 05 червня 2024 року, про що вказувалося вище. Отже, за обставин набрання рішенням законної сили 05.06.2024 і подання ОСОБА_1 20.06.2024 заяви про відстрочення виконання рішення суду (30.10.2023), а також з урахуванням того, що відстрочення виконання рішення не може бути довше ніж на один рік з дня його ухвалення (до 30.10.2024), посилання скаржника на затягування ОСОБА_1 виконання рішення ще на один рік є безпідставними.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВІР-ЖИТЛОБУД-2" - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська