Дата документу 01.11.2024Справа № 554/5053/24
Провадження № 2/554/5716/2024
УХВАЛА

01 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Октябрського районного суду м. Полтави Сініцина Е.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 директора ТУ ДБР в місті Полтаві, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Сініцина Е.М. перебуває цивільна справа №554/5053/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 директора ТУ ДБР в місті Полтаві, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Сініциним Е.М. від 29.10.2024 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 директора ТУ ДБР в місті Полтаві, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди залишена без руху, наданий строк для усунення недоліків.

31 жовтня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Сініцина Е.М. від розгляду вищевказаної справи на підставі того, що, на його думку, суддею порушено порядок вручення йому судового рішення вищевказаної Ухвали від 29.10.2024 року; суддею не забезпечено відчуття ним того, що він є джерелом влади та порушено суддівську присягу внаслідок пропуску суддею процесуальних строків та порушення принципів гласності та відкритості суду, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»; суддя не дотримався вимог ЦПК України при розгляді позовної заяви, що надійшла з апеляційної інстанції, оскільки суддя вступив у полеміку із судом апеляційної інстанції та не вчинив жодних дій щодо встановлення наявності у нього позивача реального доходу, внаслідок чого відмовив в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, а також вказує, що ЦПК України не надає судді повноважень використовувати своє переконання при вирішенні питання про відкриття провадження по справі (зокрема при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору).

Виходячи з викладеного, зазначив, що є явні обставини для застосування п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України та заявив про недовіру та відвід судді Сініцину Е.М..

Дослідивши матеріали справи а також заяви про відвід, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до норм ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сініцина Е.М. вбачається, що позивач не погоджується з рішенням суду та несвоєчасністю відправлення йому ухвали суду, що викликає у нього сумніви в неупередженості судді, підставою для відводу зазначив п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Суддя зазначає, що непогодження з рішенням суду або з процесуальними діями судді, не можуть бути підставою для відводу.

ОСОБА_1 не вказано які процесуальні строки порушені суддею, в зв`язку з чим, неможливо роз`яснити позивачу та обґрунтувати відповідність дій судді при отриманні матеріалів цивільної справи та вирішенні питання про відкриття провадження по справі.

Суддя вважає, що позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування своєї позиції і не доведено які саме інші обставини викликають у нього сумніви в неупередженості або об`єктивності.

Що стосується зазначених позивачем обставин про невідправлення ухвали від 29.10.2024 року, суддя вказує, що ОСОБА_1 є зареєстрованим користувачем підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відтак судом надіслано відповідне рішення заявнику в електронній формі, на виконання вимог ч. 7 ст.14 та ч. 11 ст. 272 ЦПК України, а заявником вказане рішення отримано о 21 год. 54 хв. 29.10.2024 року та вважається врученим 30.10.2024 року, у відповідності до абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу, яку долучено до матеріалів справи, відтак посилання заявника на його несвоєчасне повідомлення є надуманим, спростованим його заявою про відвід, що надійшла до суду на другий день після винесення Ухвали суду від 29.10.2024 року.

Стосовно доводів «суддя вступив у полеміку із судом апеляційної інстанції» суддя зазначає, що принцип інстанційності в системі судоустрою України полягає у забезпеченні права на перегляд судового рішення, що в повній мірі реалізовано заявником, а судом першої інстанції дотримано вимог ЦПК України та Постанови Полтавського апеляційного суду а саме вирішується питання про відкриття провадження у справі, відповідно до ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, зокрема з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, та більш достатньою аргументацією, що заявником визначено як «полеміка».

Відносно доводів «[суддя Сініцин Е.М.] не вчинив жодних дій щодо встановлення наявності у ОСОБА_1 реального доходу…», суддя вказує, що жодних дій щодо встановлення наявності у позивача реального доходу, у тому числі при вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору не передбачено жодним нормативно-правовим актом України, а обов`язок надання документів, що свідчать про правові підстави звільнення від сплати судового збору визначено ч. 4 ст. 177 ЦПК України, відтак посилання заявника про необхідність зазначення виключно підстав звільнення від сплати судового збору є хибним, та не корелює з чинними нормами ЦПК України.

Розглядаючи доводи позивача: «ЦПК України не надає судді повноважень використовувати своє переконання при вирішенні питання на стадії відкриття провадження по справі (зокрема при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору)», суддя вказує, що позивачем не надано доказів для можливості звільнити від сплати судового збору при подачі позову до суду, не вказані норми Закону, на обґрунтування клопотання, суд має право звільнити або відмовити в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, тому суд зважує всі доводи позивача, в тому числі і за своїм внутрішнім переконанням, на будь-якій стадії процесу, в зв`язку з чим позиція ОСОБА_1 і в цій частині є хибною.

З огляду на вищевикладене, суддею не встановлено правових підстав для задоволення заяви про відвід.

Таким чином, враховуючи, що заявник не довів підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, а також у судді відсутні підстави для самовідводу, в порядку ч. 1 ст. 39 ЦПК України, суддя дійшов висновку про необґрунтованість, безпідставність заяви ОСОБА_1 про відвід судді та у необхідності у відмові в її задоволенні.

По справі не відкрито провадження, тому відсутні підстави для зупинення провадження, відповідно, ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст.33,36,39-41,260,263ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У заяві ОСОБА_1 про відвід судді Октябрського районного суду м. Полтави Сініцина Е.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 директора ТУ ДБР в місті Полтаві, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Е.М. Сініцин.