УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року місто Чернігів

Справа №751/8267/24

Провадження №4-с/751/32/24

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Клименко К. Є.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

представник заявника Лабовкін Олександр Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» щодо не зняття арешту з майна боржника, -

Встановив:

І. Стислий виклад позиції заявника

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою про зобов`язання Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт із майна ОСОБА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження №45983095 згідно постанови від 14.01.2015 (а.с.1-4).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» Новозаводський районний суд міста Чернігова видав виконавчий лист про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500283729 від 13.06.2012 в сумі 71 963,59 грн та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн. Вказаний виконавчий лист у період з 14.01.2015 до 05.05.2015 перебував на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 14.01.2015 державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 05.05.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але арешт накладений у виконавчому провадженні №45983095 продовжує діяти. Також зазначає, що ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2017 року замінено стягувача ПАТ «Альфа Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому листі №751/8338/14 від 11.09.2014. Вказує, що борг давно погашено і правонаступник питання заборгованості не піднімав. За вказаних обставин відсутні підстави для подальшого застосування арешту.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 16.09.2024 відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду. Одночасно витребував із Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії виконавчих проваджень №45983095 та №48754047, а також копію постанови від 01.03.2016 про закінчення виконавчого провадження №48754047.

Від представника суб`єкта оскарження Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов відзив, в якому вказав про відсутність підстав для зняття арешту. Також зазначає, що матеріали виконавчих проваджень №45983095 та №48754047 були знищені у зв`язку із закінченням строку зберігання. Виконавче провадження №45983095 було завершене 05.05.2015 та виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджав провадженню або не здійснював авансування). Виконавче провадження №48754047 повторно відкрито 18.09.2015, але постановою державного виконавця від 10.03.2016 воно закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, зазначив, що заявником пропущено строк звернення до суду зі скаргою, адже про наявність виконавчого провадження №48754047 боржник знав у 2016 році, а тому причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

У встановлений строк представник заінтересованої особи - Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» подав відзив відповідно до якого просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки подані заявником квитанції жодним доказом не можуть бути зараховані в рахунок погашення боргу за рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», оскільки кошти були сплачені до його ухвалення. Наразі заборгованість за кредитним договором №500283729 від 13.06.2012 фактично не погашена.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив задовольнити. Зауважив, що виконавчий лист №751/8338/14, на підставі якого відкрито виконавче провадження №45983095 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , повернуто стягувачеві. Після закінчення виконавчого провадження №45983095 пройшло більше дев`яти років, а тому строки пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинули.

Протокольною ухвалою суду від 08.10.2024 по справі оголошено перерву для подання додаткових доказів.

Після перерви в судове засідання представник заявника не прибув, надіслав заяву про продовження розгляду справи без його участі.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, ухвалив продовжити розгляд справи за їх відсутності, оскільки неявка учасників розгляду не є перешкодою для розгляду даної скарги.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України після перерви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 05.09.2014 видав ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист №751/8338/14 на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 26.06.2014 року по цивільній справі №1585-2/334/14 третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа- Банк» заборгованість за кредитним договором №500283729 від 13.06.2012 в сумі 71 963,59 грн та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн (а.с.10-11).

14.01.2015 державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження №45983095 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження (а.с.13).

Зазначене також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав (а.с.14-15).

Відповідно витягу АСВП виконавчий лист №751/8338/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість в сумі 72 606,60 грн пред`явлено повторно до примусового виконання і 18.09.2015 відкрито виконавче провадження.

Втім 10.03.2016 виконавче провадження №48754047 закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно листа Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.08.2024 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №45983095 з примусового виконання виконавчого листа №751/8338/2014, але 05.05.2015 вказаний лист було повернуто стягувачеві відповідно до п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджав провадженню або не здійснював авансування). Одночасно було відмовлено у знятті арешту, оскільки це прерогатива суду (а.с.24зв-25).

Надалі, ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2017 року замінено стягувача ПАТ «Альфа Банк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому листі №751/8338/14 від 11.09.2014 (а.с.16-18).

Згідно наданих копій квитанцій за період з 12.07.2012 до 11.10.2012, з 04.01.2013 до 13.12.2013 ОСОБА_1 сплатила на користь ПАТ «Альфа банк» заборгованість за кредитним договором №500283729 від 13.06.2012 в загальному розмірі 50 800,00 грн (а.с.28зв-35).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 18.09.2024 відсутні відкриті виконавчі провадження, де стягувачем було б ПАТ «Альфа банк» або ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», боржником ОСОБА_1 (а.с.122).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Положеннями ст. 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із положення частин 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Наразі, ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом, що відповідає ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не містить заборону на зняття арешту накладеного на майно боржника при закінченні виконавчого провадження, якщо виконавчий документ відправлений за належністю іншому органу виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження» і ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що був чинним до 04.10.2016, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Проте у справі відсутні докази про наявність відкритого виконавчого провадження, у якому ОСОБА_1 є боржником, а Акціонерне товариство «Альфа- Банк» чи Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стягувачем.

Вичерпний перелік випадків, у яких державний виконавець (виконавець) вправі чи зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, містився в ч. ч. 2-5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що діяв до 04.10.2016, і міститься у ч. 2-4 ст. 59 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Ці переліки не містять такої підстави, як направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв до 04.10.2016.

Отже суб`єкт оскарження не може задовольнити вимоги ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд відзначає, що арешт майна є заходом, направленим на примусове виконання рішень судів та інших органів. Тобто такий захід застосовується державним/приватним виконавцем в інтересах стягувача з метою виконання судового рішення чи рішення інших органів, які підлягають примусовому виконанню.

Арешт майна є тимчасовим обмеженням прав боржника, яке повинно бути визначено певним строком. На думку суду, необмежене застосування заходу примусового виконання виконавчого документу може становити порушення права особи на вільне володіння своїм майном.

Також відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції чинній на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як встановлено в судовому засіданні, відомості про перебування у виконавчій службі відкритих виконавчих проваджень, боржником в яких є скаржник, відсутні.

Доказів на підтвердження переривання строку пред`явлення до виконання указаного виконавчого документа матеріали справи не містять.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

На думку суду, існування арешту майна ОСОБА_1 наразі не направлено на виконання рішення суду, а лише створює обмеження у вільному володінні майном. Внаслідок арешту її нерухомого майна вона по цей час перебуває у ситуації, в якій до неї на невизначений термін застосовано обмеження права володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Ця ситуація суперечить принципу правової визначеності.

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є об`єктом судового розгляду, перешкоджає ОСОБА_1 користуватися й розпоряджатися належною їй власністю.

На підставі викладеного вище суд доходить висновку про наявність правових підстав для зняття арешту та заборони, накладених в межах виконавчого провадження №45983095 із виконання виконавчого листа №751/8338/14 від 11.09.2014, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.01.2015.

З урахуваннях вищезазначеного скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 258-260, 448-450 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати відповідальну посадову особу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт та заборони відчуження всього належного майна ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження №45983095 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.01.2015, із виконання виконавчого листа №751/8338/2014, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 11.09.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа- Банк» заборгованість за кредитним договором №500283729 від 13.06.2012 в сумі 71 963,59 грн та витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 31.10.2024.

Заявник ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суб`єкт оскарження Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцезнаходження: 49128, Дніпропетровська область, Дніпровський район, м.Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 108, )

Заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд. 30, )

Суддя Н. В. Маслюк