У Х В А Л А

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 569/20452/23

провадження № 61-13395ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року Акціонерне товариство «Сенс банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 414 359, 60 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 414 359, 60 грн.

04 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Курлапов М. Д. через підсистему «Електронний Суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно сплатити судовий збір.

Вказані вимоги ухвали заявник виконала.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно із пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа № 569/20452/23 є справою з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, від 06 листопада

2023 року у справі № 204/224/21Ю від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19, від 18 травня 2022 року у справі

№ 697/302/20, від 08 травня 2022 року у справі № 697/302/20, від 16 серпня

2023 року у справі № 206/6390/17, від 30 січня 2018 року у справі № 388/139/22, від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17, від 29 січня 2020 року № 755/18920/18, від 20 травня 2022 року у справі № 336/4796/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 355/1284/18, від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, від 14 червня 2018 року у справі № 364/737/17, від 11 липня 2018 року у справі № 752/6743/20,

від 01квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, ВІД 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, від 17 травня 2023 року у справі № 388/139/22, від 03 липня 2019 року у справі № 748/3603/15-ц, від 30 січня 2018 року у справі

№ 161/16891/15-ц, від 12 червня 2023 року у справі № 2-7985/2003, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 28 березня 2018 року у справі

№ 444/9519/12, від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, від 11 жовтня 2023 року у справі № 755/21709/15-ц, від 15 лютого 2023 року у справі

№ 299/2737/19.

Заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України та вважає, що суди помилково розглянули вказану справу у порядку спрощеного провадження, чим порушили вимоги статті 274 ЦПК України (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, пункт 2 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Також заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , яка належним чином не повідомлена про дату, час і місце судового засіданнята не розглянув подані клопотання представника заявника про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про відкладення розгляду справи та не дослідив зібрані докази у матеріалах справи щодо укладення між учасниками справи угоди про обслуговування кредитної карти, відкриття відновлювальної кредитної лінії та перерахунку кредитних коштів позивачем саме на рахунок ОСОБА_1 (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої та пункти 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Крім цього, ОСОБА_1 посилається на підпункт «в» пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та вказує, що ця справа становить фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року.

Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області матеріали цивільної справи № 569/20452/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс банк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська