ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/3247/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 червня 2024 року в складі судді Агапова Р.О. у справі № 638/19791/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, про скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що 10 січня 2006 року ним укладено договір пайової участі в будівництві житлового будинку № 22/10-63.

24 грудня 2007 року між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту № 805/16/13-1/7-107, згідно умов якого банк надав йому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в сумі 100 026,00 доларів США зі сплатою 13,0 % відсотків річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 10 грудня 2032 року на умовах, визначених договором кредиту.

24 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту укладено іпотечний договір № 805/13/18-5/7-1270, за умовами якого ним в іпотеку банку передано майнові права на незакінчену будівництвом дворівневу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Як визначено пунктом 1.9 договору іпотеки, після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1 цього договору, а також після оформлення та реєстрації у встановленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають додаткову угоду до цього договору, в якій змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно. Зазначена додаткова угода є підставою для перереєстрації заборони відчуження предмета іпотеки, що накладається згідно п.1.10 договору.

24 грудня 2007 року нотаріусом було зареєстровано обтяження в Державному реєстрі іпотек.

Разом з тим, передання в іпотеку майнових права на незакінчену будівництвом квартиру суперечило чинній на той час нормі статті 5 Закону України «Про іпотеку».

У листопаді 2023 року з Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30 листопада 2023 року йому стало відомо, що на підставі Договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер 1706, виданий 10 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г., внесено обтяження: іпотека та заборона на нерухоме майно.

Вказав, що такі дії є протиправними, оскільки іпотекодержатель в порушення пункту 1.9 іпотечного договору не звертався до нього з приводу укладення додаткової угоди про внесення змін до іпотечного договору щодо новоствореного нерухомого майна, а державним реєстратором не було перевірено виконання умов правочину, з якими пов`язується можливість виникнення обтяження, що підлягає державній реєстрації. Трансформація майнових прав за вказаним договором іпотеки у право власності на новостворений об`єкт нерухомого майна не відбулась, та не виникло обтяження речового права, об`єктом якого є квартира замість майнових прав. У зв`язку з накладенням обтяження на квартиру порушуються його права як власника.

Просив, з урахуванням заяви від 03 травня 2024 року про зміну предмета позову, скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 50203929 від 13 грудня 2019 року реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г., яким внесено зміни до запису розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про державну реєстрацію іпотеки та заборони на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Банк 09 лютого 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що на сьогоднішній день предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , на яку позивач набув право власності, про що також є відмітка в іпотечному договорі № 805/13/18-5/7-1270 від 24 грудня 2007 року. Передача в іпотеку майнових прав на квартиру, що будувалась, відповідала вимогам законодавства. Положення Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» закріплювали можливість укладення договорів іпотеки, в тому числі стосовно майнових прав на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості. Позов подано не з метою захисту прав, а з метою уникнення зобов`язань іпотекодавця. Заборгованість за кредитним договором не погашено, тож позов подано з метою недопущення виконання зобов`язання за рахунок продажу квартири, що є предметом іпотеки. Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, рішення державного реєстратора прийнято у відповідності до вимог закону.

28 червня 2024 року представниця ОСОБА_1 подала до суду доповнення, в яких підтримала доводи позову. Вказала, що рішення реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чайка І.Г. від 13 грудня 2019 року не містить відомостей про реєстраційні дії, щодо яких подано заяву, підставу його прийняття. Скасування рішення державного реєстратора відновить становище, яке існувало до порушення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 червня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскаржуване рішення № 50203929 від 13 грудня 2019 року не містить ніяких відомостей щодо змін, які ним вносяться, у зв`язку з чим неможливо зробити висновок про те, що прийняття саме вказаного рішення потягло за собою відповідні записи в реєстрі про зміну об`єкту предмета іпотеки. Заява про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 37509448 від 13 грудня 2019 року, на підставі якої винесене спірне рішення, подана державному реєстратору з метою заміни сторони. Окрім того, пунктом 2.1.9 договору іпотеки обов`язок протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності іпотекодавця на нерухоме майно, зазначене в п.1.1 договору, укласти з іпотекодержателем додаткову угоду покладений саме на іпотекодавця, однак позивач цього свого обов`язку не виконав.

На вказане рішення суду 25 липня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що рішення державного реєстратора від 13 грудня 2019 року не містить відомостей про те, що саме та на якій підставі було внесено до реєстру. 13 грудня 2019 року реєстратором винесено рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовано Інформаційну довідку, витяг про державну реєстрацію обтяження, після чого в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки» відсутні відомості, що об`єктом іпотеки є майнові права, та об`єктом іпотеки вказана саме квартира. Сторони не виконали обов`язку щодо укладення додаткової угоди до договору іпотеки, що не надає банку права звертатись до нотаріуса щодо винесення рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а реєстратор не перевірив виконання такого обов`язку. Ініціатором укладення додаткової угоди мав бути саме банк. Оскаржуване рішення порушує його права як власника майна.

06 вересня 2024 року від АТ «Сенс Банк» за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що на даний час квартира АДРЕСА_1 , добудована, позивач набув на неї право власності, вона є предметом іпотеки, про що також є відмітка в іпотечному договорі № 805/13/18-5/7-1270 від 24 грудня 2007 року. Передача в іпотеку майнових прав на квартиру, що будувалась, відповідала вимогам законодавства. Позов поданий не з метою захисту порушених прав, а з метою уникнення отриманих позивачем разом з правом власності на нерухоме майно і зобов`язань іпотекодавця. Дані дії беззаперечно є проявом недобросовісної поведінки та зловживання правом. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, що є предметом іпотеки, прийнято з наданням всіх документів, передбачених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та у відповідності до Закону України «Про іпотеку». Позов спрямований не на захист нібито порушених прав та вирішення спору, а поданий з метою затягування процесу виконання рішення третейського суду, згідно якого проводиться процедура звернення стягнення на майно боржника в примусовому порядку в рамках виконавчого провадження вже майже 14 років, а ОСОБА_1 протягом усього часу вживаються дії для затягування процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, та він продовжує користуватися майном, не погашаючи заборгованість за кредитним договором.

В судове засідання апеляційного суду сторони-учасник судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 31 жовтня 2024 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

АТ «Сенс Банк» та Департаментом реєстрації ХМР отримано 18 вересня 2024 року в електронних кабінетах (а.с. 101, 102 том 2).

ОСОБА_1 отримано поштою 24 вересня 2024 року (а.с. 104 том 2).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 січня 2006 року між ВАТ «Трест Жилстрой-1» та ОСОБА_1 укладено договір № 22/10-63 пайової участі у будівництві будинку. Предметом договору у відповідності до п.1.1 договору є виконання ВАТ «Трест Жилстрой-1» за дорученням ОСОБА_1 комплексу будівельно-монтажних робіт по будівництву дворівневої трикімнатної квартири АДРЕСА_3 з наступною передачею квартири за актом приймання-передачі. Відповідно до п. 2 договору ОСОБА_1 здійснює пайову участь у фінансуванні будівництва шляхом внесення грошових коштів в порядку і розмірі, передбаченому договором (а.с. 20-21 том 1).

24 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір кредиту №805/16/13-1/7-107 (а.с. 22-24 том 1).

Відповідно до п.1.1 договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у відповідності з калькулятором «Детальний опис сукупної вартості кредиту», значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту», що міститься у додатку №1, а також у відповідності зі «Згодою фізичної особи суб`єкта кредитної історії», що міститься у додатку № 2, які є невід`ємною складовою частиною цього договору, грошові кошти у розмірі 100 026,00 доларів США зі сплатою 13 процентів річних.

Згідно п.1.2 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва квартири відповідно до договору № 22/10-63 пайової участі в будівництві житлового будинку від 10 січня 2006 року.

У забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту 24 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договір №805/13/18-5/7-1270 (а.с. 25-27).

Пунктом 1.1 договору визначено, що іпотекодавець передає іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту № 805/16/13-1/7-107 від 24 грудня 2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, майнові права на незакінчену будівництвом дворівневу трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 (предмет іпотеки).

Відповідно до п.1.1.1 договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору № 22/10-63 пайової участі в будівництві житлового будинку від 10 січня 2006 року, укладеного іпотекодавцем з ВАТ «Трест Житлобуд-1» та квитанції про сплату авансу № 35 від 10 грудня 2007 року, № 64 від 21 грудня 2007 року.

Як визначено пунктом 1.9 договору після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію нерухомого майна, зазначеного в п.1.1 цього договору, а також після оформлення та реєстрації у встановленому чинним законодавством України порядку права власності на нього за іпотекодавцем, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою вже збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають додаткову угоду до цього договору, в якій змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням на відповідний правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно. Зазначена додаткова угода є підставою для перереєстрації заборони відчуження предмета іпотеки, що накладається згідно п.1.10 договору.

Пунктом 2.1.9 договору передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності іпотекодавця на нерухоме майно, зазначене в п.1.1 договору, укласти з іпотекодержателем додаткову угоду, визначену в п.1.9 цього договору.

24 грудня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. зареєстровано обтяження: іпотека в Державному реєстрі іпотек, підстава обтяження Іпотечний договір № 4772 від 24 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., об`єкт обтяження: інше, майнові права на незакінчену будівництвом дворівневу 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 32 том 1).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30 квітня 2010 року по справі № 298/09 за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ВАТ «Трест Житлобуд-1» про розірвання договору кредиту та стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в розмірі 929 625,75 грн (а.с. 28-29 том 1).

Рішення третейського суду дотепер не виконано, заборгованість не погашено.

08 вересня 2010 року на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради в м. Харкові ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 30, 143-144 том 1).

07 квітня 2015 року ОСОБА_1 видано дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно від № 36045153, а також зареєстровано його право власності з відкриттям розділу у реєстрі, що підтверджується рішенням № 20567455 і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 31, 157-159 том 1).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 06 квітня 2015 року вбачається, що предметом іпотеки за іпотечним договором від 24 грудня 2007 року вказані майнові права на незакінчену будівництвом дворівневу трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 153-156 том 1).

10 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (первісний іпотекодержатель) та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (новий іпотекодержатель) укладено договір про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г. та зареєстрований в реєстрі за №1706, в пункті 1 якого зазначено, що оскільки 10 вересня 2019 року Загальними зборами АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» прийнято рішення про злиття шляхом приєднання за спрощеною процедурою АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» з передачею майна, прав та обов`язків до останнього згідно передавального акту, відповідно до якого правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» стає АТ «Альфа-Банк», за заявою АТ «Альфа-Банк» нотаріус здійснить реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно реєстру (а.с. 126, 163-221 том 1).

13 грудня 2019 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чайка І.Г. подано заяву про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером об`єкта 01, опис змін зміна сторони (а.с. 125 том 1).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13 грудня 2019 року № 192946281 вбачається, що майном з реєстраційним номером 01 є квартира АДРЕСА_1 . Міститься запис про іпотеку № 9327906, згідно якого: дата та час державної реєстрації 24 грудня 2007 року о 15:34:25, державний реєстратор Калініна Л.М., Харківське міське управління юстиції Харківської області, підстава виникнення іпотеки іпотечний договір, серія та номер 4772, виданий 24 грудня 2007 року, виданий приватний нотаріус ХМНО Кошель Т.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20567455 від 07 квітня 2015 року 17:23:34, ОСОБА_2 , Харківське міське управління юстиції, відомості про основне зобов`язання: строк виконання 10 грудня 2032 року, розмір основного зобов`язання 100 026,00 доларів США, іпотекодавець ОСОБА_1 , іпотекодержатель АКБ «Укрсоцбанк», відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року: Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки 6295911 від 24 грудня 2007 року. Аналогічні відомості містяться у записі про обтяження 9327934 (а.с.127-129 том 1).

13 грудня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Чайка І.Г. прийнято рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №50203929, яким внесено зміни до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01/спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 130 том 1).

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 192947247 та про реєстрацію обтяження № 192947489 від 13 грудня 2019 року вбачається, що до запису про іпотеку № 9327906 та запису про обтяження 9327934 внесено зміни, а саме: до підстави виникнення іпотеки додано договір про порядок дій щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія та номер 1706 від 10 жовтня 2019 року, видавник ПН ХМНО Чайка І.Г., іпотекодержателя/обтяжувача змінено на АТ «Альфа-Банк» (а.с. 131, 132 том 1).

У січні 2016 року АТ «Сенс банк» звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Дзержинського Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Дзержинський районний відділ у м. Харкові Державної міграційної служби України у Харківській області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з квартири та зняття з реєстрації. ОСОБА_1 подав зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання договору іпотеки недійсним. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року у справі № 638/8059/16-ц у задоволенні позову банку відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Постановою Харківського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року в частині задоволення зустрічного позову скасовано та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. В іншій частині рішення не оскаржувалось та не переглядалось (а.с. 109-112 том 1).

Згідно частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 19 цього Закону передбачено, що зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина 2 статті 3 Закону).

Частиною 3 статті 13 Закону у редакції на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що у разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності .

Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

Частинами 1, 3, 5 статті 3 вказаного Закону передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Положення абзацу 3 частини 3 статті 26 Закону містить пряму вказівку на те, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Державна реєстрація обтяжень речових прав на нерухоме майно є похідною від договору іпотеки, а відтак законність та чинність такої реєстрації безпосередньо залежить від законності та чинності правочину іпотеки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2020 року у справі № 755/673/19, провадження № 61-22549св19.

Звертаючись до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора від 13 грудня 2019 року, ОСОБА_1 посилався на те, що оскаржуваним рішенням змінено предмет іпотеки: з майнових прав на недобудовану квартиру - на саму квартиру, при цьому додаткова угода до договору іпотеки не укладалась.

Однак, зі змісту вказаного рішення дійсно не вбачається, що зміни, які оскаржує позивач, стосувались саме предмета іпотеки.

Заяву про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було подано 13 грудня 2019 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чайка І.Г. не з метою зміни предмета іпотеки, а з метою зміни сторони. Підставою цього стало те, що АТ «Укрсоцбанк» приєднався до АТ «Альфа-Банк», та останній став його правонаступником, внаслідок чого 10 жовтня 2019 року між АТ «Укрсоцбанк» (первісний іпотекодержатель) та АТ «Альфа-Банк» (новий іпотекодержатель) укладено договір про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 125-126 том 1).

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 192947247 та про реєстрацію обтяження № 192947489 від 13 грудня 2019 року вбачається, що до запису про іпотеку № 9327906 та запису про обтяження № 9327934 внесено зміни, а саме: до підстави виникнення іпотеки додано договір про порядок дій щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серія та номер 1706 від 10 жовтня 2019 року, видавник ПН ХМНО Чайка І.Г., іпотекодержателя/обтяжувача змінено на АТ «Альфа-Банк» (а.с. 131, 132 том 1).

Отже, у зв`язку з правонаступництвом, що відбулося, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чайка І.Г. внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині державної реєстрації іпотеки та державної реєстрації обтяжень, а саме про заміну іпотекодержателя на АТ «Альфа-Банк», що також підтверджується листом банку на адвокатський запит № 52044-723 від 29 грудня 2023 року (а.с. 85 том 1).

Таким чином, оскаржуваним рішенням державного реєстратора від 13 грудня 2019 року внесено лише зміни щодо іпотекодержателя/обтяжувача, а не щодо предмету іпотеки, як посилається ОСОБА_1 Передачу прав іпотекодержателя від АТ «Укрсоцбанк» до АТ «Альфа-Банк» (зараз АТ «Сенс Банк») позивач не оспорював.

При цьому, до внесення оскаржуваним рішенням державного реєстратора від 13 грудня 2019 року змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у реєстрі вже були відомості про обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1 , внесені на підставі рішення державного реєстратора Калініної Л.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20567455 від 07 квітня 2015 року (а.с. 127-129 том 1).

З урахуванням того, що 07 квітня 2015 року за ОСОБА_1 здійснювалась реєстрація права власності на вказану квартиру з відкриттям нового розділу у реєстрі, одночасне внесення того ж дня й відомостей про іпотеку відповідало вимогам частини 3 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, встановивши, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора не вносились до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни щодо предмета іпотеки, тобто обставини, на які посилається позивач матеріалами справи не підтверджуються, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Посилання ОСОБА_1 на те, що рішення реєстратора від 13 грудня 2019 року не містить відомостей про те, що саме та на якій підставі було внесено до реєстру; що 13 грудня 2019 року реєстратором винесено рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовано Інформаційну довідку, витяг про державну реєстрацію обтяження, після чого в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки» відсутні відомості, що об`єктом іпотеки є майнові права, та об`єктом іпотеки вказана саме квартира, спростовуються вищевказаними доказами у матеріалах справи, які свідчать про те, що оскаржуваним рішенням від 13 грудня 2019 року внесені лише зміни щодо іпотекодержателя, а обтяження квартири іпотекою вже було зареєстровано.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що сторони не виконали обов`язку щодо укладення додаткової угоди до договору іпотеки, що не надає банку права звертатись до нотаріуса щодо винесення рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а реєстратор не перевірив виконання такого обов`язку; що ініціатором укладення додаткової угоди мав бути саме банк, з огляду на встановлені обставини, не мають значення для вирішення справи. До того ж, пунктом 2.1.9 договору іпотеки передбачено, що саме іпотекодавець зобов`язаний протягом трьох робочих днів після оформлення та реєстрації права власності іпотекодавця на нерухоме майно, зазначене в п.1.1 договору, укласти з іпотекодержателем додаткову угоду, визначену в п.1.9 цього договору.

До доводів позивача щодо того, що оскаржуване рішення державного реєстратора порушує його права як власника майна, колегія суддів ставиться критично. Внесення державним реєстратором до реєстру записів про обтяження майна іпотекою та внесення змін до них носить виключно похідний характер від цивільно-правових зобов`язань, і є лише офіційним підтвердженням існування юридичного факту наявності такої іпотеки, чинність якої позивачем не спростована. Договір іпотеки є чинним, недійним не визнаний, та іпотека продовжує зберігати свою чинність після завершення будівництва квартири. Сам по собі факт обтяження майна іпотекою не створюється реєстраційною дією державного реєстратора чи його рішенням про державну реєстрацію такої іпотеки. Існування спірного запису в реєстрі про обтяження майна іпотекою не позбавляє власника майна доводити обставини припинення чи дійсності такої іпотеки в суді, а після чого вже вирішити питання про виключення таких записів з Державного реєстру, які мають суто похідне значення від наявності самої іпотеки. Проте у даному разі поданий позивачем позов спрямований не на захист його прав, а на намагання припинити чинність іпотеки, що, з урахуванням наявності у нього непогашеної заборгованості, не відповідає засадам справедливості та добросовісності.

При цьому, оцінку доводам ОСОБА_1 щодо дійсності договору іпотеки, правомірності передачі в іпотеку майнових прав на недобудовану квартиру та в подальшому обтяження іпотекою збудованої квартири було надано судом при розгляді справи № 638/8059/16-ц.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина