Справа № 703/5417/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

АТ «Перший український міжнародний банк» (далі за текстом АТ «ПУМБ») звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено наступні кредитні договори:

- 04 листопада 2021 року укладено договір №701, відповідно до умов якого АТ «ПУМБ» надав відповідачу кредит в розмірі 90500 грн.,

- 21 лютого 2022 року укладено договір №701, відповідно до умов якого АТ «ПУМБ» надав відповідачу кредит в розмірі 81850 грн.,

- 01 січня 2021 року укладено договір №5, відповідно до умов якого АТ «ПУМБ» надав відповідачу кредит в розмірі 13694 грн.

В свою чергу, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені вказаними Договорами, повертати кредит.

Стверджує, що на виконання умов вищевказаних договорів Банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами. Однак позичальник своїх зобов`язань за кредитними договорами протягом тривалого строку належним чином не виконує, ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договорами, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «ПУМБ».

Так, заборгованість відповідача станом на 10 серпня 2023 року складає:

- за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року - 107550 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 67703 грн. 69 коп.; заборгованість за відсотками - 06 грн. 86 коп.; заборгованість за комісією - 39839 грн. 73 коп.;

- за кредитним договором №701 від 21 лютого 2022 року - 110789 грн. 03 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 81520 грн. 68 коп.; заборгованість за відсотками - 8 грн. 72 коп.; заборгованість за комісією 29259 грн. 63 коп.;

- за кредитним договором №5 від 04 січня 2021 року - 4437 грн. 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4437 грн. 28 коп.; заборгованість за відсотками - 0 грн. 28 коп.; заборгованість за комісією 0,00 грн.

Таким чином, позивач вказує, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед кредитором за вказаними кредитними договорами станом на 10 серпня 2023 року становить 222776 грн. 87 коп.

Позивачем відповідачу надіслано письмові вимоги (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за Кредитними договорами, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість так і не була погашена.

За таких підстав позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитними договорами №701 від 04 листопада 2021 року, №701 від 21 лютого 2022 року та №5 від 04 січня 2021 року, яка станом на 10 серпня 2023 року становить 222776 грн. 87 коп., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою судді від 14 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу для надання відповіді на відзив.

Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, 13 грудня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, не заперечував факт укладення між ним на позивачем означених кредитних договорів. Водночас зазначив, що за кредитними договорами №701 від 04 листопада 2021 року та №701 від 21 лютого 2022 року позивачем неправомірно було нараховано комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Вважає, що положення цих договорів в частині встановлення позичальнику комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 % є нікчемними. Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії за кредитними договорами №701 від 04 листопада 2021 року та №701 від 21 лютого 2022 року просив відмовити.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Сторони в судове засідання не з`явились.

У судове засідання представник позивача не з`явився, вказавши у поданій до суду заяві, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою їх забезпечення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань, пов`язаних з укладенням та виконанням кредитних договорів, що регулюються главою 71 ЦК України.

Так, 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 90500 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, строком на 24 місяці, з щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%. Відповідно до графіку платежів реальна річна процентна ставка становить 77,174 %, загальна вартість кредиту становить 155452 грн. 11 коп., загальні витрати за споживчим кредитом 64952 грн. 11 коп. Платіжні періоди з 04 листопада 2021 року по 04 листопада 2023 року. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2705 грн. 95 коп. щомісяця (а.с.4-5).

Цього ж дня відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у вказаній вище заяві № 701. Таким чином, 04 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору № 701, що засвідчив особистим підписом (а.с. 5-зворот).

Крім цього, 21 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою №100209940 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачу кредит на загальні споживчі цілі в сумі 81850 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, строком на 36 місяців, з щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%. Відповідно до графіку платежів реальна річна процентна ставка становить 53,0162%, загальна вартість кредиту становить 147276 грн. 97 коп., загальні витрати за споживчим кредитом 65426 грн. 97 коп. Платіжні періоди з 21 лютого 2022 року по 21 лютого 2025 року. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1817 грн. 07 коп. щомісяця (а.с.7-зворот - 8).

21 лютого 2022 року відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у вказаній вище заяві №100209940. Таким чином, 21 лютого 2022 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору №701, що засвідчив особистим підписом (а.с. 9).

Крім того, 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою №5 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №5, відповідно до умов якого, Банк 04 січня 2021 року надав відповідачу кредит на оплату товарів в сумі 13694 грн., з процентною ставкою 0,01% річних, строком на 24 місяці Відповідно до графіку платежів реальна річна процентна ставка становить 3,6662%, загальна вартість кредиту становить 13695 грн. 26 коп., загальні витрати за споживчим кредитом 1 грн. 26 коп. Платіжні періоди з 04 січня 2021 року по 04 січня 2023 року (а.с.11-зворот).

Також 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 підписав Анкету клієнта, яка містить анкетні відомості позичальника та надав копію свого паспорта (а.с. 4), а також підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у вказаній вище заяві №5. Таким чином, 31 грудня 2020 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору №5, що засвідчив особистим підписом (а.с. 12).

Згідно з положеннями розділу «Підтвердження та запевнення» вказаних заяв, клієнт підтвердив, зокрема, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами банку та цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, … до підписання заяви отримав у письмовій формі інформацію згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї заяви їй надано ДБКО (як публічну частину договору) за посиланням: ДКБО, а також шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи».

Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції, яка діє з 12 серпня 2020 року передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору (а.с.14).

Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти (а.с.15).

Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором (а.с.15).

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вищевказаних кредитних договорів, укладені між сторонами договори відповідали дійсній волі позичальника ОСОБА_1 , оскільки останній висловив свою волю на укладення цих договорів шляхом підписання заяв № 701 від 04 листопада 2021 року, №100209940 від 21 лютого 2022 року та №5 від 31 грудня 2020 року на приєднання до Договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц, у якій зазначено, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує намір та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або уповноваженими особами.

З матеріалів справи вбачається, що кредитні кошти у розмірі 90500 грн., 81850 грн. та 13694 грн. згідно до укладених між сторонами договорів, були перераховані на банківський рахунок відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями: №TR.53390768.1561374.8810 від 04 листопада 2021 року, №TR.56142120.58094.8810 від 22 лютого 2022 року та №TR.46675329.19902.359 від 04 січня 2021 року відповідно (а.с.30, 30-зворот, 31).

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.

Факт переказу банком кредитних коштів за договорами №701 від 04 листопада 2021 року, №701 від 21 лютого 2022 року та №5 від 04 січня 2021 року на картковий рахунок і факт користування позичальником банківськими коштами підтверджується також випискою із особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідач використовував надані йому позивачем кредитні кошти, однак не сплачував заборгованість за Договорами в повному обсязі (а.с.36-40).

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договорами №701 від 04 листопада 2021 року, №701 від 21 лютого 2022 року та №5 від 04 січня 2021 року, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договорами.

Відповідно до розрахунків, наданих банком, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 10 серпня 2023 року складає:

- за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року - 107550 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 67703 грн. 69 коп.; заборгованість за відсотками - 06 грн. 86 коп.; заборгованість за комісією - 39839 грн. 73 коп. (а.с. 31-зворот 32-зворот);

- за кредитним договором №701 від 21 лютого 2022 року - 110789 грн. 03 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 81520 грн. 68 коп.; заборгованість за відсотками - 8 грн. 72 коп.; заборгованість за комісією 29259 грн. 63 коп. (а.с. 33-34);

- за кредитним договором №5 від 04 січня 2021 року - 4437 грн. 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4437 грн. 28 коп.; заборгованість за відсотками - 0 грн. 28 коп.; заборгованість за комісією 0,00 грн. (а.с.34-зворот - 35-зворот).

Відтак, встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договорами №701 від 04 листопада 2021 року, №701 від 21 лютого 2022 року та №5 від 04 січня 2021 року.

10 серпня 2023 року позивач направив на адресу відповідача (позичальника) три письмові вимоги (повідомлення) про виконання зобов`язань за укладеними кредитними договорами №701 від 04 листопада 2021 року, №701 від 21 лютого 2022 року та №5 від 04 січня 2021 року з вимогою повернення боргу в строк не пізніше 30 днів з дня отримання даних повідомлень, однак матеріали справи не містять доказів, що у наданий строк заборгованість відповідачем була погашена (а.с. 25-зворот - 28).

Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків,зокрема,є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

При цьому відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відтак прострочення відповідачем щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором свідчить про те, що позикодавець вправі вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відповідних процентів.

З урахуванням викладених обставин суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року, яка станом на 10 серпня 2023 року становить 67710 грн. 55 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 67703 грн. 69 коп.; заборгованість за відсотками - 06 грн. 86 коп.

Також з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №701 від 22 лютого 2022 року, яка станом на 10 серпня 2023 року становить 81529 грн. 40 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 81520 грн. 68 коп.; заборгованість за відсотками - 8 грн. 72 коп.

Крім того, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №5 від 04 січня 2021 року - 4437 грн. 56 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4437 грн. 28 коп.; заборгованість за відсотками - 0 грн. 28 коп.

А всього з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаними кредитними договорами в розмірі 153677 грн. 51 коп.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року в розмірі 39839 грн. 73 коп. та щодо стягнення заборгованості за комісією за кредитним договором № 701 від 21 лютого 2022 року в розмірі 29259 грн. 63 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 Верховний Суд визначив, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Судом встановлено, що умовами кредитного договору №701 від 04 листопада 2021 року передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту, яка складає 2,99 % (пункт 5 заяви №701). Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2705,95 грн. щомісяця (а.с. 5)

Крім того, умовами кредитного договору № 701 від 21 лютого 2022 року передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту, яка складає 2,22 % (пункт 5 заяви №701). Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1817,07 грн. щомісяця (а.с. 7-зворот)

При цьому у вказаних кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору №701 від 04 листопада 2021 року та кредитного договору № 701 від 21 лютого 2022 року, відтак положення пункту 5 означених договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати щомісячну плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року в розмірі 39839 грн. 73 коп. та за кредитним договором № 701 від 21 лютого 2022 року в розмірі 29259 грн. 63 коп.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року станом на 10 серпня 2023 року в розмірі 67710 грн. 55 коп., заборгованість за кредитним договором №701 від 22 лютого 2022 року станом на 10 серпня 2023 року в розмірі 81529 грн. 40 коп. та заборгованість за кредитним договором №5 від 04 січня 2021 року станом на 10 серпня 2023 року в розмірі 4437 грн. 56 коп., а всього з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаними кредитними договорами в розмірі 153677 грн. 51 коп.

Оскільки позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3341 грн. 66 коп., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі на користь позивача судовий збір у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2305 грн. 16 коп.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 546, 548, 549, 610, 626, 628, 629, 638, 1050, 1054-1056 ЦК України, ст.ст. 10, 141, 206, 264, 265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №701 від 04 листопада 2021 року станом на 10 серпня 2023 року в розмірі 67710 грн. 55 коп., заборгованість за кредитним договором №701 від 22 лютого 2022 року станом на 10 серпня 2023 року в розмірі 81529 грн. 40 коп. та заборгованість за кредитним договором №5 від 04 січня 2021 року станом на 10 серпня 2023 року в розмірі 4437 грн. 56 коп., а всього 153677 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот сімдесят сім) грн. 51 (п`ятдесят одну) коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 16 (шістнадцять) коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Сторони у справі:

Позивач: акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (, місцезнаходження за адресою: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070.

Відповідач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий: Ю. В. Крива