Справа № 212/8660/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання - Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/8660/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Устинівська територіальна громада в особі Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

31.10.2023 року представник заявника адвокат Співак В.А. звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за життя, 29.10.2020 року склала заповіт, яким заповіла заявниці ОСОБА_1 , все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все, те що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та її обов`язки на день смерті. Після смерті спадкодавця, ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявник звернулася до Приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Трутень О.Я. із заявою про прийняття спадщини, однак своєю постановою від 18.07.2023 року приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки відповідно до поданих документів вона і спадкодавець на день відкриття спадщини були зареєстровані за різними адресами.

Разом з цим, на день смерті спадкодавець ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що мала поважний вік, хворіла на невиліковну хворобу та потребувала сторонньої допомоги, проживала із заявником в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 не має. Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для реалізації права на оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті її бабусі ОСОБА_2

03 листопада 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

В судове засідання представник заявника не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, в якій також зазначила, що заяву про встановлення факту підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити.

В судове засідання представник Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої є: « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20.06.1989 року (а.с.18); яка 26.07.2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.19).

Згідно витягу № 3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, сформованого 16.01.2024 року, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 (а.с.36).

За таких підстав, суд вважає доведеним, що заявник ОСОБА_1 є рідною онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 , у віці 85 років, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 31.10.2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Місцем смерті зазначено м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (а.с.3).

За життя, ОСОБА_2 , 29.10.2020 року, склала заповіт, який був посвідчений секретарем Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, який зареєстровано в реєстрі за № 104, відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та її обов`язки на день смерті, вона заповіла онуці ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до Спадкової справи № 77/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , заведеної приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Трутень О.Я., 18.07.2023 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , але 18.07.2023 року приватним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав того, що ОСОБА_1 не надано доказів прийняття спадщини у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, а згідно довідки відділу ЦНАП Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 18.07.2023 року за № 463/07-13 та відомостей паспорта заявника встановлено, що спадкодавець і спадкоємець зареєстровані за різними адресами, у зв`язку з чим, спадщина вважається нею не прийнята. З матеріалів Спадкової справи, судом також встановлено, що заяв від інших спадкоємців до нотаріуса не надходило; спадкове майно, розташоване на території Устинівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.38-49).

Заявник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16); 18.05.2021 року ОСОБА_1 набула право власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-6).

Згідно Акту від 09.10.2023 року ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно Акту, складеного 31.08.2023 року, за участю ОСОБА_10 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , та за участю ОСОБА_11 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , з серпня 2022 року по 30 жовтня 2022 року (а.с.8).

Згідно довідки № 333 від 14.08.2023 року, виданої Устинівським відділом з питань призначення та виплати державних соціальних допомог управління соціального захисту населення Кропивницької районної військової адміністрації, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: Новоігорівка, Кропивницького району Кіровоградської області, дійсно перебувала на обліку як отримувач компенсації за надання соціальних послуг невиліковно хворим на непрофесійній основі. Допомога призначена з 01.08.2022 року по 31.10.2022 року (а.с.13).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи надані заявником докази, відповідно до яких спадкодавець ОСОБА_2 на день смерті проживала разом зі своєю онукою заявницею по справі ОСОБА_1 , в квартирі, яка розташована на території Покровського району м. Кривого Рогу, та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , у зв`язку з чим реєстрація смерті спадкодавця була проведена Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі, а також враховуючи відсутність даних про наявність спору про право, суд дійшов висновку про доведеність факту проживання ОСОБА_1 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини.

За таких підстав, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76 -83, 89, 263-265, 293-294, 315 - 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Устинівська територіальна громада в особі Устинівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.02.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна