Справа № 214/4866/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 214/4866/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування, представлений Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2024 року позивач ОСОБА_1 , діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; звільнити від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабусею малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. ОСОБА_3 (далі за текстом - відповідач) фактично після народження сина не займалась його вихованням та утриманням. Відповідач веде невпорядкований спосіб життя. Приходить додому в нетверезому стані, вчиняє сварки та бійки, свідком чого є дитина. Викрадала з дому речі домашнього вжитку. В липні 2023 року викрала з будинку мобільний телефон. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2024 року визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Для своєї безпеки та безпеки дитини вона була змушена зняти відповідача х реєстрації місця проживання, але вона продовжує періодично приходити додому та вимагати гроші. Вважає, що відповідач є поганим взірцем для дитини та своєю поведінкою негативно впливає на її розвиток. Позивач звернулася із заявою до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з питання позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до її малолітнього сина - ОСОБА_2 , та отримання висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав. На даний час службою у справах дітей надіслані інформаційні запити до суб`єктів соціальної служби щодо виконання обов`язків гр. ОСОБА_3 . У зв`язку з вищевикладеним, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 30-32).

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач пред`явлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх.

Відповідач позовні вимоги визнала, просила суд задовольнити їх.

Представник виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Іванова О.В. не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Крім того, надала суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та просила врахувати його при ухваленні рішення.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження у справі, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, у тому числі малолітнього ОСОБА_2 , вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження на підставі ч.3 ст.200, ст.206 ЦПК України, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , є дочкою ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.03.1996 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу, запис №256 (а.с. 34).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 27.04.2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7).

Державна реєстрація народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №1 від 16.04.2024 року (а.с. 9 зворот).

Талоном-повідомленням Єдиного обліку №16530 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, складеним та підписаним інспектором - черговим лейтенантом поліції відділення поліції №4 м. Кривий Ріг Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області М.С. Сементовським від 31.08.2023 року підтверджується, що 30.08.2023 року до ВП №4 КРУП надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що ОСОБА_3 в проміжок часу з липня 2023 року по серпень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 викрала два мобільних телефони марки Самсунг Гелаксі IMEI: НОМЕР_6 золотистого кольору та телефон МІ IMEI: НОМЕР_3 , сума збитку становить 5000 грн. (а.с. 10).

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 11-13).

Довідкою, виданою 02.04.2024 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклала декларацію з сімейним лікарем ОСОБА_4 в КНП «ЦПМСД №5 КМР, АЗПСМ №1 04.12.2023 року. Пацієнт: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся на прийом до сімейного лікаря разом з бабусею ОСОБА_1 , для укладання декларації з сімейним лікарем. На прийом до лікаря приходив кожен раз з бабусею, рекомендації лікаря всі виконувалися. На прийом до лікаря з батьками не приходив (а.с 20).

Актом про не проживання особи в житловому приміщенні, складеним та підписаним 05.04.2024 року головою вуличного комітету №15 ОСОБА_5 , підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 з 09.04.2012 року по теперішній час гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за даною адресою разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та знаходиться повністю під їхньою Опікою (а.с. 21).

Характеристикою, складеною та підписаною головою вуличного комітету №15 ОСОБА_5 підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешкала за адресою: АДРЕСА_1 разом з дитиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати не приділяла уваги до ОСОБА_7 , часто залишала без догляду на невизначений термін, від декілька днів до півроку. Дитина не отримувала належного догляду, знаходиться повністю на матеріальному забезпеченні бабусі - ОСОБА_1 та дядька ОСОБА_6 (а.с. 19).

Характеристикою здобувача освіти 5-В класу Криворізької гімназії №26 Криворізької міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеною та підписаною в.о. директора ОСОБА_8 , класним керівником ОСОБА_9 , підтверджується, що ОСОБА_2 навчається у Криворізькій гімназії №26 з 01.09.2023 року. ОСОБА_7 більше трьох років живе з бабусею-пенсіонеркою та рідним дядьком. Зі слів бабусі її дочка, ОСОБА_3 з дитиною не проживає, своїх обов`язків не виконує, вихованням сина не цікавиться. Тривалий час вживає наркотичні речовини. У вересні 2023 року забрала в ОСОБА_7 телефон і зникла в невідомому напрямку. Усім необхідним намагається забезпечити свого онука бабуся та рідний дядько, ОСОБА_6 . Хлопець активний, рухливий, зріст і вага відповідають нормі. Сім`я ОСОБА_7 - це бабуся та рідний дядько. Вони приділяють увагу навчанню та вихованню хлопця: спілкуються з класним керівником, адекватно реагують на зауваження, одразу з`являються коли викликають, відвідують батьківські збору, беруть участь у шкільних та класних заходах, утопія як мати самоусунулась від виховання та навчання сина (а.с. 21).

Відповідно до Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , складеному та підписаному 15.10.2024 року головою районної у місті ради В. Старовойтом встановлено, що одинока мати, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має на вихованні малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з сім`єю проживає баба малолітнього ОСОБА_7 -гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5, та дядько дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5. Малолітній ОСОБА_10 з 16.08.2013 року перебував на обліку дітей з сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей виконкому районної у місті ради, а з родиною працювали фахівці соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб. Постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2013 року, від 13.12.2016 року, від 24.05.2022 року, від 19.01.2024 року, від 04.07.2024 року гр. ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 184 КпАП України. Постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2014 року, від 07.07.2023 року, гр. ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-3 КпАП України за домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері. Рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради від 01.08.2024 року №601 «Про надання малолітньому ОСОБА_2 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітньому ОСОБА_2 надано відповідний статус, у зв`язку з тим, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.06.2024 року до гр. ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 55 діб. Рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради від 15.08.2024 року №634 «Про встановлення опіки над дитино», позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_2 », над малолітнім встановлено опіку та опікуном дитини призначено рідну бабу, гр. ОСОБА_1 . У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою у разі, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, керуючись інтересами малолітньої дитини, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні її малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 39-41).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком (матір`ю) обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько (матір) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Судовим розглядом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків по вихованню свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не займається вихованням та його розвитком та не створює умов для його життя, гармонійного розвитку, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом.

Висновок органу опіки і піклування Саксаганської районної у місті ради від 15.10.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 суд вважає обґрунтованим та належно мотивованим, який підтверджує встановлені судом обставини.

Встановлені судом обставини, що підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його малолітньої дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням. При цьому, така поведінка відповідача на переконання суду, є винною та свідомою.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та можливість позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлені обставини в їх сукупності приводять суд до висновку, що застосування до відповідача крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав щодо дитини забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів.

При цьому суд вважає, що саме таке рішення буде відповідати вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції ООН про права дитини та нормам Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Враховуючи що позов пред`явлено 29 квітня 2024 року, суд вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 квітня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна з яким буде перебувати дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.7 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.164, 165, 166, 171, 180-182 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування, представлений Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29 травня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна з яким буде перебувати дитина.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , адреса: вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Рішення суду складено та підписано 01 листопада 2024 року

Суддя Н.В. Чернова