Справа № 485/748/24
Провадження № 2/485/233/24
28 травня 2024 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Плакса О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.
У позові зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 2001 року, укладеного з ОСОБА_2 , вона є власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2023 року, яким було визнано дійсним договір відчуження вказаного домоволодіння, за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на дане домоволодіння.
Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, яка згідно державного акту на право приватної власності на землю належить відповідачці, виданого на підставі рішення Горохівської сільради виконкому від 17 серпня 1993 року.
Посилаючись на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу діяла ст.30 Земельного кодексу УРСР, 1990 року, згідно якої до неї разом з житловим будинком перейшло й право власності на земельну ділянку для його обслуговування, просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку площею 0,25 га.
У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно.
Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують (вх.№. 4088/24 вх.від 28.05.2024р.).
Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача не відоме, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач про день та час розгляду справи повідомлена через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду відповідач не повідомила. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 30 жовтня 2001 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) на товарній біржі "Південь" в м. Снігурівка було укладено торговий біржовий контракт № 2957 купівлі-продажу домоволодіння в АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці площею 3775 кв. м. (а.с.4).
Відповідно до п.7 договору купівлі-продажу, сторонам роз`яснено зміст ст.22,30 ЗК України.
Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2023 року визнано дійсним договір №2957 купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 30 жовтня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований на Універсальній Біржі "Південь" (а.с.10-12).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 380496334 від 28 травня 2024 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 .
Як вбачається з архівної копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Горохівською сільською радою народних депутатів 23 січня 1995 року на підставі рішення Горохівської сільської ради народних депутатів №45 від 17 серпня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №445, земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку, розташована в межах території Горохівської сільської ради в межах с.Великопілля, належить ОСОБА_2 (а.с.6-7).
За даними копії технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_3 (інвентарна справа №325), зареєстрованого за №21-39, який належить ОСОБА_1 , під житловим будинком з господарськими спорудами зайнято площі 3775 кв.м. (а.с.13-15).
Рішенням Виконавчого комітету Горохівської сільської ради Миколаївської області №15 від 17 січня 2022 року, було присвоєно адресу, номер житловому будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку на території сільської ради, а саме: АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_1 (а.с.16).
Ринкова вартість земельної ділянки станом на 25 березня 2024 року становить 120 000, 00 грн. та підтверджена висновком оцінювача ОСОБА_4 (а.с.18-20).
Позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору, що підтверджується листом від 20 березня 2024 року, адресованим ОСОБА_2 з метою вирішення питання оформлення нотаріального договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки (а.с.9).
Відповідно до частин 1,2 ст.78 ЗК України (2001 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Поняття земельної ділянки як обєкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Згідно ст.81 ЗК громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини.
Згідно положень ч. 1, ч.4 ст.30 ЗК, яка діяла на час укладення договору купівлі-продажу, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.
Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.
Відповідно до ст.23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
У постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію про загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований.
Висновок про те, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства, зазначив також Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 318/1274/18 (провадження № 61-6807св19).
У відповідності до ст.29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.
За такого, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Земельна ділянка під вказаним будинком раніше набула ознак об`єкта права власності, однак рахується за відповідачкою на підставі державного акта, у зв`язку з чим позивач не може отримати правовстановлюючий документ на землю у позасудовому порядку та зареєструвати право власності.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).
Відтак, в силу закону до ОСОБА_1 перейшла земельна ділянка на якій розміщено належне їй домоволодіння, яка належала ОСОБА_2 . При цьому, те, що позивач не посвідчила перехід права на землю жодним чином не вплинуло на наявність в неї права власності на цей об`єкт, оскільки таке посвідчення є лише підтвердженням з боку держави права. Цільове призначення земельної ділянки не змінювалося.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що отримавши право власності на житловий будинок, ОСОБА_1 набула і право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На прохання позивача суд залишає судові витрати за позивачем.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 згідно з державним актом на право приватної власності на землю, виданого Горохівською сільською радою народних депутатів 23 січня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №445.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 28.05.2024.