Справа № 202/7103/24
Провадження № 2/202/3893/2024
04 листопада 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
04 червня 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника засобами поштового зв`язку звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідно до якої просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 318 162,86 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 4 772,44 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 02.06.2020 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda» державний номерний знак « НОМЕР_1 » здійснив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу «ВАЗ» державний номерний знак « НОМЕР_2 » ОСОБА_2 отримав смертельні тілесні ушкодження, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.
На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
На виконання вимог Закону України № 961-ІУ, МТСБУ здійснило відшкодування по втраті годувальника у розмірі 170 028, 00 грн., відшкодування понесених витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника 25 690, 00 грн., понесені витрати на лікування ОСОБА_5 - 7 241, 35 грн., за втрату працездатності та лікування ОСОБА_4 - 115 203, 51 грн.
Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 318 162,86 грн.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. На сьогоднішній день, витрати (збитки) МТСБУ в розмірі 318 162,86 грн. відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, що зумовило звернення до суду з даною позовною заявою для захисту порушених прав та інтересів.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 05 червня 2024 року суддею сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 , на який надано відповідь № 627401 від 05.06.2024.
Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, натомість відповідно до позовної заяви просив суд розглядати справу без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, який повернений до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Внаслідок вказаних подій пасажир автомобіля «ВАЗ 111740» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 (а.с.13).
Крім цього внаслідок ДТП, водій автомобіля «ВАЗ 111740» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Крім того, внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «ВАЗ 111740» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Крім цього внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «ВАЗ 111740» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , отримала легкі тілесні ушкодження.
ОСОБА_1 своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_3 та смерть потерпілого ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України (а.с. 5-11).
Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП відповідач у справі не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12).
27.08.2020 року ОСОБА_8 звернулася до Моторно (транспортного) бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю сина ОСОБА_2 (а.с.14,15).
26.08.2020 року ОСОБА_4 звернулася до Моторно (транспортного) бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням ОСОБА_4 та неповнолітньої ОСОБА_3 ; відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_4 ; шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого (а.с.34-36).
Всього на виконання вимог Закону України № 961-ІУ, МТСБУ здійснило відшкодування по втраті годувальника у розмірі 170 028, 00 грн., відшкодування понесених витрат на поховання та встановлення надгробного пам`ятника 25 690, 00 грн., понесені витрати на лікування ОСОБА_5 - 7 241, 35 грн., за втрату працездатності та лікування ОСОБА_4 - 115 203, 51 грн. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ складає 318 162 грн. 86 коп.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей.
Відповідно до пп. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно із ст. 22 Закону МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Згідно ст. 27 Закону України № 1961-ІV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної природи настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.
Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плату місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до п. 27.4. ст. 24 Закону України № 961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Відповідно до п. 27.2. ст. 24 Закону України № 961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, Ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Згідно ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до ст. 26 Закону України № 1961-ІУ шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України № 961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Оскільки ОСОБА_1 на момент настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілих осіб, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).
Виходячи із вищевикладеного, враховуючи що позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідача потерпілим, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу витрати, пов`язані з відшкодуванням завданої майнової шкоди у розмірі 318162 грн. 86 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст 1166,1187,1191 ЦК України, ст. ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено 04.11.2024 року.
Суддя Л.П. Слюсар