Справа № 524/7929/24
Провадження №2/524/2793/24
Суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Ковальчук Т. М., за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з ОСОБА_2 104212 грн 40 коп. неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 серпня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 червня 2020 року розмір аліментів зменшено до частини. За час примусового виконання судового рішення відповідач аліменти сплачує в недостатньому обсязі. З урахування рішень суду про стягнення із відповідача пені за період із липня 2014 року до березня 2021 року, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період із квітня до липня 2021 року у сумі 104212 грн 40 коп.
Ухвалою від 09 серпня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві представник ОСОБА_4 просив проводити розгляд справи без його та позивача участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчать два зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявний в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
За змістом статей 180, 181 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Суд установив, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 серпня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, а рішенням цього суду від 10 червня 2020 року розмір аліментів зменшено до частини.
Рішення про стягнення аліментів виконується у примусовому порядку Автозаводським ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області, виконавче провадження № 45218018.

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість щодо виплати аліментів на утримання дитини у сумі 240123 грн 40 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 45218018 станом 11 липня 2024 року.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 196 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів за період із квітня до липня 2021 року у сумі 104212 грн 40 коп.

Відповідно до частини першої, другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження №61-18434св21) зокрема зазначив, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Як убачається із наданого виконавчою службою розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 станом на 11 липня 2024 року становить 240123 грн 40 коп.

Так, за розрахунком позивача сума пені за період із квітня до липня 2021 року становить 104212 грн 40 коп. Тому з урахуванням вимог частини першої статті 196 СК України, відповідно до вимог якої розмір пені повинен бути не більшим 100% заборгованості, позивач просить стягнути 104212 грн 40 коп пені, сума якої, на його думку, не є більшою суми основної заборгованості станом на 11 липня 2024 року.

При цьому позивач помилково розраховує верхню межу суми пені за період із квітня до липня 2021 року, виходячи із загальної суми заборгованості станом на 11 липня 2024 року.

У розумінні частини першої статті 196 СК України розмір пені за прострочення сплати аліментів за період із квітня до липня 2021 року не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості за цей же період, який за розрахунком виконавчої служби становить 9248 грн 50 коп.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені по аліментам підлягають частковому задоволенню.

Оскільки розмір заборгованості по аліментам за період із квітня до липня 2021 року складає 9248 грн 50 коп., а розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100% заборгованості по аліментам, тому, відповідно, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню становитиме 9248 грн 50 коп.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, за правилами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 107 грн 43 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9248 (дев`ять тисяч двісті сорок вісім) грн 50 коп. за прострочення сплати аліментів за період із квітня до липня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 107 (сто сім) грн 43 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя Т. М. Ковальчук