Справа № 317/4143/24
Провадження № 2/317/1145/2024
25 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс» або «Позивач») до ОСОБА_1 (далі «Відповідач») про стягнення боргу за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 7_БМ, яким первісний кредитор (ПАТ «Банк Михайлівський») передав новому кредитору (ТОВ «Діджи Фінанс») право вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі й за договором з ОСОБА_1 .
4208,55 гривень 3 % річних;
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явилась, хоча своєчасно та належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків.
В матеріалах справи також міститься копія договору відступлення прав вимоги № 7_БМ від 20.07.2020, відповідно до якого ПАТ «Банк Михайлівський» відступив право вимоги за рядом кредитних договорів позивачу ТОВ «Діджи Фінанс».
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору строк кредитування встановлений до 19 жовтня 2017 року включно. Зі спливом цього строку, тобто з 20 жовтня 2017 року, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю його заборгованість за договором.
Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі.
Таким чином, нарахування процентів по кредитному договору від 19.04.2016 мало відбуватись, виходячи зі строку дії договору 18 місяців (1,5 року) та узгодженої сторонами кредитного договору процентної ставки 41,6 % річних.
Визначаючи обґрунтованість цих сум, суд враховує те, що фактично втрати від інфляції нараховані позивачем на всю заявлену до стягнення в даній справі суму боргу, включно з відсотками, що не відповідає вимогам закону, адже вказані витрати, відповідно до приписів статті 625 ЦК України, є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, яким є основний борг. Можливість індексації за інфляцією інших платежів, передбачених кредитним договором (процентів, комісій, пені тощо) діючим законодавством України не передбачена.
Сукупний індекс інфляції за вказаний період обраховується множенням щомісячних індексів інфляції за заявлений до стягнення період і становить 140,392 %.
Таким чином, сума боргу з урахуванням інфляції в даній справі становить:
Таким чином, 3 % річних за період з 19.06.2021 по 31.12.2023 становить:
3 % річних за період з 01.01.2024 по 19.06.2024 становить:
Загальна сума 3 % річних складає: 1202,16 грн. + 222,00 грн. = 1424,16 грн. Ця сума також підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.
Позивачем до стягнення заявлено також суму витрат на правову допомогу, які він поніс при розгляді справи, в розмірі 7500 гривень. Ця правова допомога була надана Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», про що свідчить договір № 26 від 15 лютого 2024 року з додатковою угодою до нього та документи, які підтверджують обсяг виконаних робіт.
Враховуючи відсутність будь-яких заперечень відповідачки щодо зазначеної суми та її документальну обґрунтованість, суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 1161 (одну тисячу сто шістдесят одну) гривню 62 копійки судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Нікітін