Провадження № 2/712/488/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до рішення Соснівського районного суду міста Черкаси з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Після розірвання шлюбу з відповідачкою він уклав шлюб з ОСОБА_4 та у шлюбі у них народилась спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Син має проблеми зі здоров"ям та потребує постійного лікування, в тому числі і хірургічного втручання, що призводить до суттєвих фінансових витрат.

Також на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери. Він є військовослужбовцем та проходить службу в лавах Збройних сил України і несе фінансові витрати на забезпечення. У зв"язку із вказаними обставинами на даний час його матеріальне становище погіршилося та він неспроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Посилаючись на викладене, позивач ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів, які визначені судовими рішенням, та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили , до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Давигора С. А. позов не визнала посилаючись на те, що позивач тривалий час не виконував свій обов"язок щодо сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , визначений рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси , зокрема з березня 2019 року по лютий 2022 року ОСОБА_3 взагалі не перераховував аліменти на утримання дитини , в період із січня 2016 року по березень 2019 року оплати не були постійними , платник допускав порушення сплати аліментів без вагомих на те підстав. Починаючи з березня 2022 року і по даний час із існуючого у нього доходу почали відрахування аліментів на користь відповідача. Станом на 01.11.2023 року за ОСОБА_3 рахується заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 72 236,16 грн., при тому, що розмір його доходів з березня 2022 року збільшився, а втрат доходу немає.

Далі зазначає, що батьки позивача є пенсіонерами за віком, а не перебувають на його утриманні, оскільки мають відповідне пенсійне забезпечення.

Звертає увагу суду, що доводи позивача про наявність на утриманні іншої дитини та він не може сплачувати аліменти на двох дітей від різних шлюбів є неспроможними, оскільки права однієї дитини не можуть порушуватись за рахунок іншої, а судом стягнуто аліменти в мінімальному розмірі, який гарантовано державою.

Просить врахувати, що надані позивачем докази щодо погіршення стану здоров"я малолітнього ОСОБА_8 , не можуть свідчити про важкість анамнезу у дитини, а доказів про проведене оперативне лікування та понесені у зв"язку з цим витрати позивач не надає.

Також розмір доходу позивача збільшився, він набув права власності на земельну ділянку площею 0,1 га в заповідній території "Черкаські берегові схили"; 04.03.2019 року набув у власність земельну ділянку площею 2 га, яку передав в оренду строком дії до 04.03.2029 року з правом пролонгаці ; 08.10.2022 року набув права власності на земельну ділянку площею 0,8898 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку передав в оренду ТОВ "Голов"ятинське" ; земельну ділянку площею 0,2128 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка пердана у оренду ТОВ "Голов"ятинське". З даних земельних ділянок позивач отримує щорічну оренду в грошовій формі.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року закрито підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з"явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та просив задоволити позовні вимоги.

Відповідач та її представник проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Мотивувальна частина .

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012 року , який розірвано рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 03 березня 2016 року. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 03 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 січня 2016 року та до повноліття дитини (справа № 712/797/16-ц).

09 вересня2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дитина - син ОСОБА_5 , (а. с. 8,9 ).

Відповідач ОСОБА_10 25.04.2020 року уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила своє прізвище на ОСОБА_13 . ( а.с.40).

Згідно даних, зазначених у позовній заяві, ОСОБА_3 проходить службу у Збройних Силах України.

Відповідач ОСОБА_6 з 13.07.2022 року є інвалідом ІІІ групи загального захворювання ( а.с.41)

Застосовані норми права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що після винесення судового рішення про стягнення аліментів на дитину від першого шлюбу, у нього змінився сімейний і матеріальний стан, від іншого шлюбу у нього народився син, який має ряд захворювань, які потребують фінансових витрат. Також на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Зібрані у справі докази вказують на те, що після ухвалення 03 березня 2016 року судового рішення про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_9 , сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі сина ОСОБА_5 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів на доньку ОСОБА_9 слід зменшити з 1/4 частки заробітку ( доходу) до 1/6 частки заробітку (доходу) на місяць, а не шляхом визначення їх розміру у твердій грошовій у розмірі 3000 грн., оскільки позивач не ставить питання про зміну способу виконання рішення суду, яким розмір аліментів визначено у частці від заробітку.

При цьому буде дотримано баланс рівності прав дітей ОСОБА_3 на матеріальне забезпечення.

Суд відхиляє доводи відповідача та її представника щодо ненадання позивачем доказів погіршення матеріального стану відповідача, а навпаки покращенням його матеріального стану шляхом набуття у власність земельних ділянок та збільшення розміру доходів, виходячи із даних довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ( а.с. 44), оскільки як вказувалось вище зміна сімейного стану є самостійною підставою для зменшення розміру аліментів.

За наведених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження своїх витрат на правову допомогу представником відповідача було долучено копії договору про надання правової допомоги від 17.11.2023 року, акт виконаних робіт ( наданих послуг) № 1 від 17.11.2023 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 26 січня 2024 року та два фіскальні чеки про внесення коштів за надану правничу допомогу. Згідно вказаних доказів витрати відповідача на правову допомогу становлять 8500, 00 грн.

Враховуючи те, що позов було задоволено частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на правову в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.10,12,81,89,142,258-259,263-265,268,270 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2016 року до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішення суду, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. ( дві тисячі гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 лютого 2024 року.

Головуючий :

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .