Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/427/24
Єдиний унікальний №733/1839/24
Рішення

Іменем України

27 вересня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді: Т.В. Карапиш

за участю секретаря О.П. Щур

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку та виділення частки житлового будинку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ будинку та виділення частки житлового будинку в натурі. Свої вимоги мотивував тим, що він на підставі договору дарування частини жилого будинку від 27.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 3706 є власником частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 . Іншим власником частини вищевказаного будинку є відповідачка по справі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.1998 року серії ААО № 647700, виданого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Науменком М.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 888. З метою реалізації права володіння та розпорядження нерухомим майном, впорядкування поштової адреси та приватизації земельної ділянки з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виникла необхідність у поділі житлового будинку в натурі як окремого та цілого об`єкта нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації, а тому просить суд припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у приватну власність 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, що складаються з: коридор «1-1» площею 21,0 кв.м., санвузол «1-2» площею 6,9 кв.м., коридор «1-3» площею 4,8 кв.м., кухня «1-4» площею 8,3 кв.м., кімната «1-5» площею 20,6 кв.м., кімната «1-6» площею 11,0 кв.м., кімната «1-7» площею 13,0 кв.м. Загальна площа 85,6 кв.м., житлова площа 44,6. По надвірних будівлях та спорудах: ганок з навісом літ. «а-2», сарай літ «В-1», сарай літ. «Г-1», погріб літ. «Пг», вбиральня літ. «Т-1», огорожа літ. «№2». ворота з хвірткою літ. «№3», як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, підтримавши свої вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_3 на підставі договору дарування частини жилого будинку від 27.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 3706 (а.с. 9) є власником частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією Витягу Ічнянського РБТІ від 28.12.2004 року № 6070403 про реєстрацію права власності а нерухоме майно (а.с. 11); копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.08.2024 № 391490571 (а.с. 12).

Іншим власником частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , є відповідачка по справі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.1998 року серії ААО № 647700, виданого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори Науменком М.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 888 (а.с. 10).

Даний будинок має наступні характеристики згідно технічного паспорту № 0178 від 23 серпня 2024 року, виданого суб`єктом господарювання ТОВ «Бюро оцінки та технічної інвентаризації ПРАВЕКС»: житловий будинок А-1 площа основи (забудови) 149,1 кв.м., житловою площею 90,5 кв.м.; прибудова під літ. А1-1; прибудова А2-1; ганок під літ. а-1; ганок з навісом під літ. а-2; сарай під літ. Б-1; сарай під літ. В-1; сарай під літ. Г-1; сарай/літня кухня під літ. Д-1; погріб під літ. Пг; вбиральня під літ. Т-1; ворота з хвірткою під № 1; ворота з хвірткою під № 2; огорожа під №3 (а.с. 13-15).

Як видно з копії Довідки про технічний стан нерухомого майна від 13.08.2024 року, виданої ТОВ «БЮРО ОЦІНКИ ТА ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ПРАВЕКС», при проведенні обстеження за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено, що загальна площа будинку змінилася з 146,5 кв.м., на 159.1 кв.м. внаслідок перепланування та переобладнання без втручання в огороджувальні та несучі конструкції та за рахунок демонтажу двох печей (площа яких не враховувалась при обрахунку площі кімнат) що згідно пункту 1 Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 р. «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію» не належить до самочинного будівництва. Також було зроблено зміну літерувань згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.1998 року, посвідченого ОСОБА_4 , державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 888, сарай/літня кухня позначена під (літ. В), в технічному паспорті від 13 серпня 2024 року це сарай/літня кухня позначена під (літ. Д-1) без зміни площі розмірів. Самочинних будівництв, перебудов, планувань та реконструкцій стосовно житлового будинку та господарських будівель не проводилося (а.с. 18).

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч.1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Частки позивача та відповідачки у вказаному майні є рівними - по 1/2 частці у кожного і кожен із співвласників в силу вимог статті 364 Цивільного кодексу України має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно зі ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Суд встановив, що договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, а також договір про поділ цього майна між позивачкою та відповідачкою, як між співвласниками, не укладався, проте між ними встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку.

Відповідно до вимог статі 110 ЦПК України висновок експерта оцінюється судом за правилами статті 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт регулюється Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 № 55.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ТОВ «БЮРО ОЦІНКИ ТА ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ПРАВЕКС» від 13.08.2024 року, виданого власнику ОСОБА_1 , про те, що на підставі договору дарування від 27.12.2004 року, посвідченого Варзагер Л.Ф., приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області, йому належить 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд.

1/2 (одна друга) частка у праві власності на житловий будинок з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, складаються з: коридор «1-1» площею 21,0 кв.м., санвузол «1-2» площею 6,9 кв.м., коридор «1-3» площею 4,8 кв.м., кухня «1-4» площею 8,3 кв.м., кімната «1-5» площею 20,6 кв.м., кімната «1-6» площею 11,0 кв.м., кімната «1-7» площею 13,0 кв.м. Загальна площа 85,6 кв.м., житлова площа 44,6. По надвірних будівлях та спорудах: ганок з навісом літ. «а-2», сарай літ «В-1», сарай літ. «Г-1», погріб літ. «Пг», вбиральня літ. «Т-1», огорожа літ. «№2». ворота з хвірткою літ. «№3». Об`єкт розташовано в АДРЕСА_1 . За технічними показниками 1/2 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с. 20).

Відповідно до абзацу першого п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абзаці 4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно до п.п. «а» п. 12, п. 14 цієї постанови виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок про те, що виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши всі докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що виділ частки (поділ) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що перебуває у спільній частковій власності сторін, є можливим, оскільки кожній з них може бути виділено відокремлену частину об`єкту нерухомого майна, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності, що має місце в даному конкретному випадку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі. Такий варіант розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами максимально забезпечує однакові умови для співвласників, співпадає з фактичним порядком користування, який склався протягом тривалого часу, забезпечує зручне користування і експлуатацію об`єкту нерухомого майна.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 19, 23, 48, 76, 78, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 355, 356-358, 361, 364, 367 ЦК України, статтею 41 Конституції України, Постановою Верховного Суду № 501/2148/17 від 19 травня 2021 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку та виділення частки житлового будинку в натурі, задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у приватну власність 1/2 частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд, що складаються з: коридор «1-1» площею 21,0 кв.м., санвузол «1-2» площею 6,9 кв.м., коридор «1-3» площею 4,8 кв.м., кухня «1-4» площею 8,3 кв.м., кімната «1-5» площею 20,6 кв.м., кімната «1-6» площею 11,0 кв.м., кімната «1-7» площею 13,0 кв.м. Загальна площа 85,6 кв.м., житлова площа 44,6. По надвірних будівлях та спорудах: ганок з навісом літ. «а-2», сарай літ «В-1», сарай літ. «Г-1», погріб літ. «Пг», вбиральня літ. «Т-1», огорожа літ. «№2». ворота з хвірткою літ. «№3», як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо співвласника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 27 вересня 2024 року.

Суддя Т. В. Карапиш