Справа №345/5143/24
Провадження № 2-о/345/225/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2024 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем на день смерті,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить суд справу слухати без її участі, вимоги вказані у заяві підтримує повністю і просить їх задоволити.

У судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд даної справи без його участі, заявлені вимоги визнає та просить їх задоволити.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 3 ст. 294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника та заінтересованої особи.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який являвся батьком ОСОБА_4 .

Родинність стосунків з померлим доводиться свідоцтвом про народження заявниці, в якому зазначено батьком ОСОБА_3 та витягом з актового запису про шлюб внаслідок чого вона змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області 09.03.2000 р. зареєстрованого в реєстрі за №61, згідно якого все майно, яке буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 . У випадку відсутності заповіту, майно, що належало ОСОБА_3 спадкувалося б за законом і спадкоємцями першої черги є заявниця, її брат ОСОБА_2 і була мати ОСОБА_7 .

Від свого права на спадщину ОСОБА_7 відмовилась від свого права на спадщину в користь ОСОБА_1 , подавши приватному нотаріусу Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В. відповідну заяву від 01.12.2016 р. в спадковій справі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати - ОСОБА_7 . Наявність заповіту в користь заявниці позбавила права на спадкування за законом іншого спадкоємця першої черги - ОСОБА_2 .

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований в с.Новиця Калуського району Івано-Франківської області, де знаходиться майно, що належало йому на день смерті і є спадковим майном.

В 2024 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного округу Івано-Франківської області Локатир М.В. з питання оформлення спадщини та отримала відповідь від 09.08.2024 за вих. №218/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з цих причин рекомендовано звернутися в суд.

Для таких цілей Заявниці є необхідним встановити факт постійного проживання разом із Спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і на день смерті йому виповнилося 83 роки, що свідчить про те, що він особою похилого віку. Внаслідок захворювань опорно-рухового апарату батько тривалий час не міг сам пересуватися і йому була потрібна стороння допомога, яку заявниця надавала постійно проживаючи з батьками в с. Новиця Калуського району. Про захворювання батька ОСОБА_3 , сімейним лікарем надано довідку в якій зазначено, що він перебував на обліку в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Новицької сільської ради» з приводу слідуючих захворювань: цереброваскулярна хвороба з вираженим невротичним, вестибуанатомічним синдромом з порушенням функції ходьби, ІХС, атеросклеротична хвороба серця, ішемічна хвороба ІІ ступеня, догляд, придбання медикаментів здійснювала дочка ОСОБА_1 до дня смерті. Згідно довідки про причину смерті №109 від 25.06.2016 р. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок внутрішньо мозкового крововиливу.

Факт проживання ОСОБА_1 до дня смерті батька ОСОБА_3 в житловому будинку в АДРЕСА_1 підтверджується довідкою №356 від 28.08.2024 виданою Новицькою сільською радою в якій зазначено, що вона фактично проживала з батьком до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювала за ним догляд та здійснила поховання батька в с. Новиця Калуського району.

Крім того, мати заявниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 2016 року проживала в с. Новиця Калуського району і внаслідок захворювань опорно-рухового апарату-деформуючий осо артроз з пораженням суглобів нижніх та верхніх кінцівок НПС ІІ ступеня, ЇХС, атеросклеротична хвороба серця СТ ІІА теж потребувала сторонньої допомоги і не могла самостійно здійснювати догляд за батьком.

Факт спільного проживання з ОСОБА_3 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новиця Калуського району не заперечується і заінтересованою особою рідним братом заявниці ОСОБА_2 , сином померлого.

Таким чином, постійно проживаючи разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . тобто на час відкриття спадщини заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину відповідно до вимог ст.1268 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_3 на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем на день смерті - задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , постійно проживала разом із ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, а саме на день смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 01.11.2024.

Головуючий: