Єдиний унікальний номер 725/2736/24
Номер провадження 2-о/725/221/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кам`янська сільська рада Чернівецького район, Чернівецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року заявник через свого представника звернулась до суду з вище вказаною заявою в обґрунтування якої посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 . З метою прийняття спадщини, вона звернулась до приватного нотаріуса Савчук Ю.В., яка виявила, що у свідоцтві про право власності на вказаний житловий будинок ім`я її матері вказано « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 », що зумовило необхідність звернення до суду з даною заявою.

На підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, просила встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності на будинок, де її ім`я вказане як ОСОБА_5 .

В судове засідання заявник не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка направила до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі та заявлені вимоги просила задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення заяви.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 16).

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_2 належали земельні ділянки в с. Кам`яна, Чернівецького району Чернівецької області, а саме земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0707, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0706, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а/с 12, 13).

Також, 19.07.1988 року ОСОБА_5 було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , натомість вказане свідоцтво було видане російською мовою та воно містило помилку в написані імені власника, а саме помилково вказано « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 » (а/с 10).

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», перелік фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Суд приходить до висновку, що наведені вище обставини підтверджують, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок дійсно допущено помилку в частині написання імені матері заявниці та наведеними вище доказами в їх сукупності підтверджується, що вказане свідоцтво дійсно належить покійній ОСОБА_2 оскільки її ім`я та по батькові, що вказані у зазначених документах збігаються з ім`ям та по батькові, що вказані у паспорті громадянина України, свідоцтві про смерть, а також судом враховується факт належності ОСОБА_2 земельних ділянок в с.Кам`яна, Чернівецького району Чернівецької області для ведення особистого селянського господарства та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення даного факту необхідне заявниці для вирішення питання про оформлення права власності на спадкове майно.

Враховуючи вище наведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 .

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 , виданого 19.07.1988 року виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради народних депутатів Сторожинецького району, на ім`я « ОСОБА_5 » замість вірного «ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна