Справа № 357/8480/23
Провадження №2/930/82/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2024 року м.Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войницької Т.Є.
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Назаренка Романа Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ДІЯ -АКТИВ», третя особи: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
Представник позивача-адвокат Наразенко Р.А. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ДІЯ -АКТИВ», третя особи: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 із отриманого SMS повідомлення дізнався про арешт власного рахунку у банківській установі. Із автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про наявність виконавчого провадження №67880707 від 14.12.2021, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В.
Із оскаржуваного виконавчого напису встановлено,що з позивача стягується сума заборгованості в розмірі 13 321,00 грн., в тому числі:
-9500,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту;
-3171,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;
650,00 грн. за вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат».
Позивач вважає, що вище зазначений виконавчий напис є незаконним і необгрунтованим, вчинений з грубим порушенням норм законодавства та таким, що не підлягає виконанню. Крім того, при вчиненні нотаріального напису не вбачається, що нотаріусу надані документи, які б свідчили про безспірність розміру зобов`язання. Тобто, нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності усіх передбачених законом документів, а також вчинений стосовно заборгованості, яка виникла більш ніж за три роки.
До того ж, із постанови про відкриття виконавчого провадження та оскаржуваного напису вбачається, що 19.12.2019р. ОСОБА_1 укладено кредитний договір №UP7803707 з ТОВ «Укрпозика».
28.12.2019 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Укрпозика» було підписано Спеіціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії № UP7803707, за умовами яких: ліміт кредитної лінії 9500,00 грн.; потенційний ліміт кредитної лінії 20 000 грн.; сума кредиту-6500, 00 грн.; надана сума кредиту 9500,00 грн.; загальна вартість кредиту-11 411, 00 грн.; процентна ставка в день для початково зазначеної тривалості кредиту (підлягає оплаті до дати оплати) -1,40%; реальна річна процентна ставка 511%; процентна ставка в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту (починається з наступного дня після дати оплати)-1,5%; дата повного погашення 18.01.2020 року; штраф, якщо є 50%; періоди продовження 7 днів, 14 днів,30 днів зі сплатою процентів за період продовження відповідно 898,00 грн., 1729,00 грн., 3 563 грн.
Існування будь-якої заборгованості за кредитним договором позивач заперечує.
Спірний виконавчий напис позивач не отримував також, як і не отримував жодної претензії та вимоги про погашення заборгованості.
Крім того, між позивачем та відповідачем нотаріально посвідчений договір не укладався, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 29.08.2023 задоволено заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.09.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, у якій розгляд справи просив провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ДІЯ-АКТИВ» на неодноразові виклики до суду в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями не звертався, у встановлений судом строк відзив на позов не подав.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суду не повідомив.
Згідно з ч. 3ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи.
У відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).
Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника.
Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
За змістом пункту 2.3 глави 16 розділу ІІ «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих банком повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
У контексті статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018.
Слід зазначити, що відповідачем також не спростовані доводи позивача про не отримання ним вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а отже позивач була позбавлена можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості.
Суд відзначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що відповідно виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.
Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Відповідачем не надано суду будь-яких аргументів та доказів на спростування доводів позивача про відсутність підтвердження безспірності заборгованості ОСОБА_1 .
Позивач нараховану суму заборгованості в розмірі 13 321,00 грн., що підлягає стягненню за виконавчим написом нотаріуса, заперечує.
Крім того, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів).
Отже, оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача.
Однак, згідно відповіді завідувачки Київського державного нотаріального архіву Лідії Гуль, адресованої суду на виконання ухвали Немирівського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 про витребування доказів, виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, а також документи, на підставі яких вони вчинені, до Київського державного нотаріального архіву не передавались.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач до позовної заяви надав договір №б/н про надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2023 року, укладений між Адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» в особі керівника Пєнязькової Ольги Олександрівни та ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2.1 Договору-доручення про надання правової допомоги від 01.06.2023 року, укладений між адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» в особі керівника Пєнязькової Ольги Олександрівни та ОСОБА_1 , Адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 правничу допомогу.
Згідно п. 2.3 Договору сторони домовились, що клієнт зобов`язується сплатити гонорар в розмірі та строк погоджені між ними.
додаткову угоду №3 від 01.06.223 року до Договору-доручення про надання правової допомоги укладений між адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» в особі керівника Пєнязькової Ольги Олександрівни та ОСОБА_1 , відповідно до п.4.2 Договору про надання правничої допомоги гонорар Бюро за формування правової позиції, написання процесуальних заяв щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та ведення справи в суді першої інстанції становить 8 000,00 грн.
Як вбачається з детального опису робіт на правничу допомогу гр. Хіхловському по справі, адвокатським бюро «Ольги Пєнязькової» адвокатом Назаренком Р.А. надано наступні послуги: надання консультації; аналіз судової практики; підготовка та написання позовної заяви, підготовка та написання заяви про забезпечення позову, розмір витрат на правову допомогу становить 8000,00 грн.
При винесенні рішення, суд керується практикою Європейського суду з прав людини відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8 000,00 грн. як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, при зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви та 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
На підставі ст. ст. 18, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. Є. Войницька