СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/6703/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, яку 31.10.2024 передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, як це визначено ч. 2 ст. 175 ЦК України.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цивільне судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Згідно зі ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

Разом з тим, позов ОСОБА_1 викладено російською мовою.

За статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Рішенням Конституційного Суду України від 28.02.2018 №2-р/2018 Закон України «Про засади державної мовної політики» від 03.07.2012 №5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення.

Таким чином, Закон України «Про засади державної мовної політики на момент складання ОСОБА_1 позову, його подання та безпосередньо вирішення судом питання щодо відкриття провадження по справі, є нечинним. Отже, чинне законодавство України не передбачає подачу до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені недержавною мовою.

Крім того, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

При цьому слід зазначити, що аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2014 (справа №21-227а14).

Така ж позиція Касаційного суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06.07.2016 (справа №21-1092а16).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі, якщо позивач не володіє українською мовою, слід зазначити, що соціально незахищеним верствам населення Законом України «Про безоплатну правову допомогу» гарантовано державою надання відповідних правових послуг за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Для реалізації своїх прав особа має звернутися по правову допомогу до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З огляду на зазначене, позовна заява повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Згідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з позовної заяви, у позові відсутні відомості про сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та відповідача за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України; а також відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, що суперечить п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, позивачем не визначено відповідача по справі, не зазначено та не обґрунтувано, з якими позовними вимогами він звертається до відповідача.

За змістом статей 4, 51 ЦПК України обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі або замінювати неналежного відповідача.

В даному випадку, суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяючи учаснику судового процесу в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом, роз`яснює позивачу, що визначення відповідачем особи, яка не має відповідати за позовом (неналежний відповідач) є підставою для відмови у позові. При цьому, суд позбавлений процесуального права з власної ініціативи замінити неналежного відповідача, або залучити до участі у справі співвідповідача. Відповідні процесуальні дії здійснюються судом лише за клопотанням самого позивача. При цьому, сам позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій щодо визначення належного кола відповідачів, який полягає у можливості відмови у задоволенні позову з підстави неналежності відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно визначити відповідача по справі, та зазначити відомості про нього відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач не зазначає ціну позову, виходячи із загальної суми позовних вимог, що також є недоліком, який необхідно усунути.

Окремо слід звернути увагу на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів, однак їх розмір зазначено не у відповідності до положень СК України, оскільки позивачем не викладені обставини на обґрунтування зазначених позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У вступній частині позовної заяви у правому верхньому куті аркушу зазначаються найменування суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; ціна позову, якщо позовні вимоги містять матеріальні вимоги.

В описовій частині здійснюється виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У мотивувальній частині позовної заяви позивач наводить обґрунтування своєї правової позиції, вимог до відповідача. У цій частині позивач посилається на конкретні фактичні обставини справи та юридичні факти, які підтверджують його вимоги.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду . По суті, цей пункт є відображенням прохальної частини позовної заяви.

У прохальній частині містяться безпосередньо позовні вимоги та зазначається ціна позову щодо вимог майнового характеру.

Проте, подаючи позовну заяву до суду, позивачем не зазначена описова та мотивувальна частини, не викладено зміст позовних вимог, а також не чітко зазначена прохальна частина позову, внаслідок чого позивач порушив структуру та форму позовної заяви відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, у позові не зазначено п.п. 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, що також суперечить вимогам статті 175 цього Кодексу.

Також, позивачем у супереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У зв`язку з викладеним встановлено, що позивачем не дотримано вимог вищевказаної статті до оформлення позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Як вбачається з додатків до позову, позивач не надав до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї відповідачу, що суперечить положенням ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Отже, позивачу необхідно надати суду копію позовної заяви з додатками для відповідача або докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії поданої до суду позовної заяви та додатків до неї.

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, заява підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 175, ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебігати з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул`яновська