ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/203/24 Номер провадження 22-ц/814/1739/24Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Дороженка Р.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Місіка Олександра Ростиславовича на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2024 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування її на утриманні безвісти зниклого батька,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні безвісти зниклого батька.

В обґрунтування заяви зазначала, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, який Наказом командира 8 окремої автомобільної санітарної роти на підставі пункту 2 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 30.11.2016 року №884, вважається безвісно відсутнім військовослужбовцем з 03.03.2022 року.

З заяви вбачається, що метою встановлення факту є отримання заявницею соціальних виплат, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

Враховуючи наведене, просить встановити факт перебування її на утриманні свого батька ОСОБА_2 , який зник безвісти 03.03.2022 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження за заявою про встановлення факту перебування її на утриманні безвісти зниклого батька з підстав розгляду таких вимог в порядку загального позовного провадження.

Не погодившись з даною ухвалою суду, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Місік О.Р. оскаржив її в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу та направити справу до суду для продовження розгляду.

Зазначав, що звертаючись із заявою про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні безвісти зниклого батька ОСОБА_2 спір про право не виникає, оскільки відповідно до закону такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, таким чином юридичні факти можуть бути встановлені для захисту особистих чи майнових прав самого заявника.

Також звертає увагу, що не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки інші особи, які можуть бути суб`єктом отримання такої соціальної допомоги відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що у цій справі заявниця звернулася до суду з метою встановлення юридичного факту - перебування на утриманні батька, для отримання соціальних виплат, тобто вбачається спір про право.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже метою звернення фізичної особи до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018).

Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт перебування її на утриманні безвісти зниклого батька при особливих обставинах, зазначаючи при цьому мету свого звернення отримання соціальних виплат, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

Інших членів сім`ї та перебуваючих на утриманні у зниклого при особливих обставинах батька не має, спору з приводу отримання гарантованих законом соціальних виплат не існує, права та інтереси інших осіб встановленням даного юридичного факту не зачіплюються.

Таким чином, спору про право в даному випадку не виникає, у зв`язку із відсутністю інших осіб, які є суб`єктом отримання соціальних виплат, що в свою чергу свідчить про обґрунтованість звернення ОСОБА_4 до суду саме в порядку окремого провадження.

За вказаних обставин, висновок суду про те, що зі змісту заяви та характеру правовідносин вбачається спір про право є помилковим, таким, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону, а відтак ухвала підлягає скасуванню, з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Місіка Олександра Ростиславовича задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 16 січня 2024 року скасувати, матеріали справи повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду виготовлено 28 травня 2024 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна