Номер провадження: 22-ц/813/5327/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Вадовської Л.М.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Лімаренка В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М., про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів,

встановив:

23.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів у розмірі 21 253 710,34 грн., а також судових витрат.

01.04.2024 року ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту (а.с.46-52).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено (а.с.68-70).

Накладено арешт на 2/3 частини земельної ділянки, яка належить відповідачеві ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0052.

Накладено арешт на 2/3 частини земельної ділянки, яка належить відповідачеві ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0051.

До набрання чинності рішенням у справі №947/10418/24 заборонено державним реєстраторам, нотаріусам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0052, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3 та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0051, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3.

До набрання чинності рішення у справі №947/10418/24 заборонено ОСОБА_2 укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі вказаних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0052, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3 та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0051, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3 (а.с.68-70).

17.04.2024 року ОСОБА_2 в особі представника адвоката Дмитрієва В.П. звернулася до суду із клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року (а.с.96-97).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову було задоволено (а.с.108-111).

Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року у цивільній справі № 947/10418/24.

Скасовано арешт на 2/3 частини земельної ділянки, яка належить відповідачеві ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0052.

Скасовано арешт на 2/3 частини земельної ділянки, яка належить відповідачеві ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0051.

Скасовано заборону до набрання чинності рішенням у справі №947/10418/24 державним реєстраторам, нотаріусам, іншим суб`єктам та посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0052, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3 та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0051, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3.

Скасовано заборону до набрання чинності рішення у справі №947/10418/24 ОСОБА_2 укладати договори, вчиняти інші правочини, здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі вказаних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0052, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3 та земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0051, спільна часткова власність, розмір частки якої становить 2/3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.121-126).

Представник ОСОБА_2 адвокат Дмитрієв В.П. подав клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на грубе та неодноразове зловживання позивачем своїми процесуальними правами (а.с.143).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Лімаренка В.Д. та у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.147-159).

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває тривалий час в апеляційному суді (а.с.135), від учасників справи не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, колегія суддів вирішила дану справу слухати у відкритому судовому засіданні за участю з`явившегося представника апелянта та у відсутності інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву та скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року у справі № 947/23536/23 було закрито провадження між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і у справі № 947/10418/24 (а.с.108).

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходять у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально- правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів (а.с.1-12).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року у справі було відкрито провадження (а.с.76-77).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року було задоволено заяву позивача та вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2 , а також накладено заборону здійснювати відповідним особам будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна (а.с.68-70).

Справа судом першої інстанції станом на 24.09.2024 року не розглянута та судове рішення по суті заявлених позовних вимог ОСОБА_1 не ухвалено.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Разом з тим, враховуючи, що дана справа по суті заявлених позовних вимог не розглянута, суд першої інстанції прийшов передчасного висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року, з тих підстав, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2024 року в іншій справі - №947/23536/23 було закрито провадження між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що розглядається.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції посилається на те, що сторони у справі, у тому числі позивач, були повідомлені належним чином.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову була призначена до розгляду на 14.02.2024 року.

Відповідно до ч.ч.1-6 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Проте, будь-яких відомостей про належне сповіщення позивача ОСОБА_1 або його представника матеріалів справи не містять.

В матеріалах справи міститься копія Акту № 3 від 12.04.2024 року, складеного працівниками Київського районного суду м. Одеси, про припинення з 12.04.2024 року відправки вихідної кореспонденції в суді у зв`язку з відсутністю маркованої продукції (а.с.99).

Однак, відсутність маркованої продукції для відправки вихідної кореспонденції не може вважатися належним повідомленням учасників справи, оскільки кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасником процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року про скасування заходів забезпечення позову скасуванню, з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року, скасувати.

Прийняти постанову, якою клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2024 року у цивільній справі № 947/10418/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів, залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.09.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.М. Вадовська

О.С. Комлева