Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/251/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Піщуліної І.С.,

з секретарем Івасенко М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у сумі 84396 гривень 52 копійки, у тому числі: за договором позики №78236749 - 47132 гривні 52 копійки, за кредитним договором №6885990 - 37264 гривні.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №78236749, за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Цей договір був укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Також 07 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6885990, за умовами якого кредитні кошти надано товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства.

Крім того, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та «Мілоан» відступили право вимоги за зазначеними вище кредитними договорами згідно з договорами факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та №28092023 від 28 вересня 2023 року відповідно, а позивач набув усі права кредитора за кредитними договорами й має право вимоги до відповідача.

Відповідач зобов`язання за кредитними договорами не виконав й не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості.

Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, ухвалою суду від 03 квітня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав.

30 травня 2024 року представник відповідача надіслав суду письмові пояснення, у яких просив позовні вимоги щодо відповідача залишити без задоволення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 05 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №78236749, згідно з яким останньому надано позику у сумі 12000 гривень на строк 30 днів, тобто до 05 травня 2023 року, з фіксованою процентною ставкою 2,5% у день, а за надстрокове користування позикою 2,70% у день, що складає 2333,95% орієнтовної реальної річної процентної ставки, пеня 2,70% у день. Орієнтовна загальна вартість позики становила 15600 гривень.

28 липня 2021 року та 14 червня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди, предметом яких було відстрочення виконання зобов`язання за договором.

Відповідно до пункту 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Пунктом 4 договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Відповідно до пункту 20 договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію».

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого перше передало позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач у свою чергу прийняв належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, про що свідчить договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року.

У позовній заяві представник позивача зазначає про те, що згідно витягу Реєстру боржників до договору факторингу №10 від 21 вересня 2023 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 21 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року станом на 29 лютого 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №78236749 від 05 квітня 2023 року становить 47132 гривні 52 копійки, в тому числі: 12000 гривень за основною сумою боргу; 35132 гривні 52 копійки за відсотками.

Також судом встановлено, що 07 квітня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір про споживчий кредит №6885990, з яким обумовлювалось надання останньому надано кредиту у сумі 10000 гривень на строк 100 днів, з яких: 10 днів пільгового періоду, тобто до 17 квітня 2023 року, з оплатою відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду у розмірі 1,05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та 90 днів поточного періоду, тобто до 16 липня 2023 року, з оплатою відсотків за користування кредитом протягом пільгового періоду у розмірі 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, а також за надання кредиту за ставкою 7% від суми кредиту одноразово у момент видачі кредиту.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти.

Підпунктом 2.4.1. пункту 2.4. позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно пункту 1.4. договору.

Згідно з пунктами 6.1 та 7.1 договору, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту.

28 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого перше передало позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач у свою чергу прийняв належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, про що свідчить договір факторингу №28092023 від 28 вересня 2023 року та акт прийому-передачі Реєстру боржників №1 від 28 вересня 2023 року.

Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №1 від 28 вересня 2023 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 28 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року станом на 29 лютого 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором №6885990 від 07 квітня 2023 року становить 37264 гривні, у тому числі: 9600 гривень за основною сумою боргу; 26964 гривні за відсотками; 700 гривень за комісією.

Обмірковуючи правомірність позовних вимог, суд зважає на таке.

Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд зважає на таке.

Зазначені вище кредитні договори було укладено з відповідачем в електронній формі із застосуванням електронного цифрового підпису. Водночас, представником позивача не було надано суду копії заповнених формулярів заяв (форм) про прийняття пропозицій укладення договорів в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Окрім цього, приписами частини 2 статті 1046 ЦК України встановлено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, позивачем не надано суду жодних доказів того, що товариствами з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» й «Мілоан» дійсно були перераховані відповідачу кошти в обумовленому договором розмірі.

Однією із засад цивільного судочинства є його диспозитивність.

З огляду на зазначений принцип, керуючись положеннями статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Аналізуючи докази у справі у їх сукупності, й зважаючи на те, що позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про дотримання порядку укладання договорів, отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір; не доведено обґрунтованість заявленої суми заборгованості по нарахованих відсотках, не надано виписки з рахунку відповідача, з якої б убачався факт користування відповідачем банківською карткою, рахунком, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Окрім того, оскільки договір факторингу з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позивач уклав 14 червня 2021 року, тобто ще до укладання кредитного договору№78236749 від 05 квітня 2021 року, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав внаслідок невиконання відповідачем умов зазначеного кредитного договору.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, за правилами статті 141 ЦПК України вказані судові витрати покладаються на позивача й відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 205, 207, 514, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628 638, 639, 1048, 1054, 1077, 1082 ЦК України, статтями 3, 10, 141, 206, 263, 265, 273, 294 ЦПК України, статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 84396 гривень 52 копійки, у тому числі: за договором позики №78236749 - 47132 гривні 52 копійки, за кредитним договором №6885990 - 37264 гривні, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул.Симона Петлюри, 30, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014, рахунок № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк».

Представник позивача: Кожухівський Ярослав Ігорович, місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 30 травня 2024 року.

Суддя: Ірина ПІЩУЛІНА