Справа № 214/8249/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі за правилами окремого провадження заяву ОСОБА_1 про залишення заяви без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить суд встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 25.07.1963 по 18.03.2016, посилаючись на втрату їх свідоцтва про шлюб та необхідність прийняття заявницею спадщини після смерті батьків.

Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи.

У судове засідання сторони не з`явилися. До суду через канцелярію надійшла заява заявника ОСОБА_1 про залишення справи без розгляду.

Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.

Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначає спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно частини третьої статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заявлених вимог без розгляду на підставі заяви заявника це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право заявника, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Закріплене за заявником право на подання заяви про залишення заявлених вимог без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 548/2531/18, від 05 жовтня 2021 року у справі №308/13199/17, від 04 квітня 2022 у справі № 441/1609/19).

Суд не наділений повноваженнями відмовити заявнику, який просить не розглядати його вимоги по суті (постанова Верховного Суду від 03 лютого 2023 року у справі № 683/1861/19 (провадження № 61-12483св22).

Отже, саме по собі подання заяви про залишення заявлених вимог без розгляду не є необґрунтованими діями заявника, так як це його диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації (постанова Верховного Суду від 11 січня 2022 року у справі № 449/1290/20 (провадження № 61-18698св21).

При цьому суд зазначає, що звернення із заявою про залишення заявлених вимог без розгляду до початку розгляду справи по суті є правом заявника та унеможливлює вирішення справи, тому суд вважає можливим вирішити подане стороною заявника клопотання за відсутності учасників процесу.

Ураховуючи викладене, оскільки заява про залишення заявлених вимог без розгляду подана заявником ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, з огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд вважає можливим її задовольнити, залишивши заяву про встановлення факту без розгляду та роз`яснивши заявнику, що відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України особа, позов (заява) якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 повністю.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31 жовтня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко