КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року місто Київ

справа № 758/6039/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Захарчук С.С., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/нвід 28 лютого 2014 року у розмірі 131210,65 грн., яка складається з: 13579,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 52024,48 грн. - заборгованість за простроченим тілом; 64330,80 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 1275,71 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

В мотивування вимог посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 28 лютого 2014 року, згідно якої відповідачу було надано кредит у розмірі 5500 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок.

Вказував, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Зазначав, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Посилався на те, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит у повному обсязі, однак останній умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2014 року №б/н за тілом кредиту в розмірі 13579,66 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 52024,48 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 1968,15 грн. судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що у анкеті-заяві відсутня вказівка на тип картки, яка видавалась. Тобто, позивач міг застосовувати будь-які умови кредитування, які вважав за необхідне.

Вважає, що за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного ним кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вказував, що виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, який би доводив обґрунтованість вимог позивача та підтвердження надання грошових кошті.

Зазначав, що матеріали справи не містять документів бухгалтерського обліку (виписки) банку, які відображають облік здійснених операцій за певний період за договором, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

24 вересня 2024 року від представника позивача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі і на електронну пошту. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу у його відсутність.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Відповідно до положень статтей 526, 530, 610, ч.1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів).

У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис в анкеті-заяві.

На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав копії: розрахунків заборгованості за договором №б/н від 28 лютого 2014 року станом на 31 жовтня 2015 року та станом на 01 квітня 2019 року, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів.

В подальшому позивач надав до суду першої інстанції: виписку по рахунку відповідача станом на 27 серпня 2020 року, довідку про зміну умов кредитування, довідку про видачу кредитних карт.

Разом з тим, як вбачається з долученої до матеріалів справи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів) вона містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію.

У вказаній анкеті-заяві не зазначено, яку саме картку відповідач бажає оформити, не зазначено даних про умови кредитування, а саме: кредитний ліміт,які проценти встановлено за користування кредитом, строк договору, які штрафні санкції передбачені за несвоєчасне погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір пені і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновкомсуду першої інстанції про відсутністьправовихпідстав для задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею за прострочене зобов`язання у розмірі 64330,80 грн. та 1275,71 грн. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13579,66 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 52024,48 грн., суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому наявні підстави для стягнення вказаної заборгованості.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13579,66 грн. та заборгованість за простроченим тілом у розмірі 52024,48 грн.

Як вбачається з довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачу були видані кредитні картки:

№ НОМЕР_1 , дата відкриття 28 лютого 2014 року, термін дії до 05/17;

№ НОМЕР_2 , дата відкриття 23 листопада 2016 року, термін дії до 05/19.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача (договір б/н), старт карткового рахунку № НОМЕР_1 був визначений 28 лютого 2014 року та встановлений кредитний ліміт у розмірі 2500 грн., який неодноразово був як збільшений: 01 вересня 2015 до 5000 грн., 25 травня 2017 року до 50000 грн., а 18 липня 2018 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.

Виписка за картковим рахунком відповідача, що міститься в матеріалах справи (а.с.57-62) є належним доказом для визначення заборгованості відповідача за тілом кредиту, що відповідає пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, та узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18-ц.

А відтак, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що матеріали справи не містять документів бухгалтерського обліку (виписки) банку, які відображають облік здійснених операцій за певний період за договором, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Як вбачається з розрахунків заборгованості та виписки за договором б/н по рахунку № НОМЕР_1 , відповідач здійснював витрати кредитних коштів та періодично вносив кошти на погашення кредиту.

Відповідно до наданих розрахунків та виписки по рахунку вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання: відсотків за користування кредитним лімітом та комісії за обслуговування (членський внесок).

При цьому, оскільки матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем умов стягнення відсотків за користування кредитним лімітом та комісії за обслуговування (членський внесок), колегія суддів вважає, що позивач безпідставно нарахував у розмір заборгованості вказаних складових.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Як вбачається з розрахунків заборгованості та виписки по рахунку, розмір відсотків та комісії за обслуговування (членський внесок), які включалися у розмір заборгованості по кредиту, в подальшому були враховані у заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 52024,48 грн.

Отже, виходячи із наявної заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 52024,48 грн. станом на 01 квітня 2019 року банком у її розмір були включені:

відсотки за користування кредитним лімітом, що загалом становить 20791,79 грн.;

комісія за обслуговування (членський внесок), що загалом становить 400 грн.

Оскільки, позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів закористування кредитним лімітом та комісії за обслуговування (членський внесок), то внесені відповідачем кошти повинні були бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідач фактично отримав кредит та користувалася ним, отже з останнього підлягала стягненню сума за тілом кредиту у розмірі 13579,66 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту, за вирахуванням платежів, які не були узгоджені сторонами при укладенні кредитного договору, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом та комісії за обслуговування (членський внесок) у розмірі 30832,69 грн. (52024,48 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту - 20791,79 грн. відсотки за користування кредитним лімітом - 400 грн. комісія за обслуговування (членський внесок).

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, а відтак рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року в частині задоволених вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК»про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту та в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає зміні шляхом зменшеннясуми заборгованості за простроченим тілом до 30832,69 грн., а судового збору до 666,22 грн.

Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь відповідача судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1562,32 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року в частині задоволених вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за простроченим тілом кредиту та в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору - змінити.

Зменшити суму заборгованості за простроченим тілом кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з 52024 грн. 48 коп. до 30832 грн. 69 коп. та зменшити суму судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з 1968 грн. 16 коп. до 666 грн. 22 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: місто Київ, вул. Грушевського, 1Д, на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1562 грн. 32 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: