Справа № 939/1995/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Міланіч А.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 02 листопада 2007 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 вересня 2023 року шлюб між ними розірваний. Під час шлюбу вони, 25 вересня 2020 року, придбали частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . За домовленістю сторін придбане майно оформили на відповідачку. Зазначив, що інша половина житлового будинку та земельної ділянки за вказаною адресою належать йому за договором дарування від 22 липня 2023 року. Оскільки після розірвання шлюбу відповідачка відмовляється вирішити питання поділу їх майна, просив поділити спільне сумісне майно подружжя, шляхом визнання за ним права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :05:004:0193 за вказаною адресою.

12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка у встановлені судом строки відзив на позов не подала.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2007 року. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 вересня 2023 року шлюб між ними розірваний, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 29)

В період шлюбу, за договорами купілі-продажу від 25 вересня 2020 року, на ім`я відповідачки ОСОБА_2 було придбано частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями: догововорів купівлі-продажу (а.с. 20-21, 23-24).

Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на придбані частку житлового будинку та частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.14, 19).

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності, присуджується одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч. 2 ст. 71 ЦК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України)

Враховуючи викладене, так як спірне майно було набуте під час шлюбу сторін, то воно є спільним сумісним майном їх подружжя та позивач має право на його 1/2 частину, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити, поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :05:004:0193, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн..

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Оскільки витрати позивача на правову допомогу у розмірі 40 000 гривень не є пропорційними та співмірними предмету спору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 5000 гривень на відшкодування вказаних витрат.

Керуючись ст.3,21,60,69,70 СК України, ст.355,368,369,374 ЦК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Поділити спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :05:004:0193 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 01 листопада 2024 року.

Головуюча-суддяА.Міланіч