Провадження № 2/752/2634/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Тертій К.Б. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами у розмірі 64 223, 70 грн.

Посилається в позові на те, що 01 лютого 2022 між ТОВ» «Лінеура Україна» та відповідачкою був укладений кредитний договір №2891217.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору він був укладений сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Ве-сайт або мобільний додаток.

Ідетифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Відповідно до п.2.1 кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі шляхом перерахування кредиту на платіжну карту клієнта, зазначену клієнтом у особистому кабінеті, і яка зазначається в даному пункті кредитного договору.

Згідно з п.2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахуваня суми кредиту на користь клієнта.

Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила ознайомлення з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансовго кредиту ТОВ» Лінеура Україна», як розміщені на сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору.

Ці Правила є публічною офертою в розумінні вимог ст. ст.641, 644 ЦК України.

17 травня 2023 року між ТОВ» «Лінеура Україна» та ТОВ» «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Згідно з п.1.1 договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта( ціна продажу ) за плату, а клієнт відступити факторові право вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили перехід до клієнта права вимоги до боржників у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №1.

Відповідно до Реєстру боржників від 17 травня 2023 року до Договору факторингу № 17052023, ТОВ`Фінансова компанія »Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідачки в сумі 51 641, 70 грн., з яких:

- 11 000, 00 грн. заборгованості за основною сумою боргу;

- 40 641, 70 грн. заборгованості за процентами.

Відповідно до п.1.3 договору факторингу з відповідними змінами, внесеними Додатковою угодою №2 від 28 липня 2021 року, ТОВ`Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 днів з дати відступлення права вимоги повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ» ЄАПБ».

Згідно п. 3.9 договору факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання.

З моменту отримання права вимоги штрафні санкції за умовами договору товариством не нараховувалися.

Крім того, 20 лютого 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачкою був укладений договір позики № 22315-02/2022.

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідачки.

Відповідно до п.п.1.1п.1 договору товариство надало позичальнику кредит, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.п.1.6 п.1 кредитного договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, які є публічною офертою в розумінні вимог ст.ст.641, 644 ЦК України.

08 грудня 2022 року між ТОВ «Інеструм» та ТОВ «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №08122022, за умовами якого до ТОВ «ЄАПБ» за плату перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.

Згідно з п.1.1 договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта( ціна продажу ) за плату, а клієнт відступити факторові право вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили перехід до клієнта права вимоги до боржників у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №1.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 4 609. 50гр., з яких:

- 1 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 3 109, 50, 00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до п.1.3 договору факторингу з відповідними змінами, внесеними Додатковою угодою №2 від 28 липня 2021 року, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 днів з дати відступлення права вимоги повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «ЄАПБ».

Згідно п. 3.9 договору факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання.

З моменту отримання права вимоги штрафні санкції за умоваи договору твоаритвом не нараховувалися.

11 червня 2022 року між ТОВ »Фінансова компанія» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 74386461.

Відповідно до п.20 договору він укладений шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи і застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України» Про електронну комерцію».

Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» знаходяться у загальному доступі, опубліковані на сайті.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до ТОВ «ЄАПБ» перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.

Згідно п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває необхідні права вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників №7 від 21 квітня 2023 року ТОВ «ЄАПБ» отримало право вимоги до відповідачки на суму 7 972, 50 грн., з яких:

- 2 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 5 472, 50 грн. сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги нарахування штрафних санкцій за умовами договору не проводилося.

Виходячи з цього, невиконання відповідачкою умов кредитних договорів та договорів позики,просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 30 листопада 2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачці копію позовної заяви з додатками.

Конверт з документами, які направлялися на зазначену відповідачкою адресу при укладенні договорів, повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 11 червня 2021 року в справі № 2-6236/11, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції.

Так, ухвала суду про відкриття провадження в справі з копією позову та додатками до нього направлялася відповідачу за вказаною ним у кредитному договорі адресою місця реєстрації.

Його адреса реєстрації, зазначена в кредитному договорі, підтверджується і Інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживанняз питань реєстрації місця проживання/місця перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації.

Розшук учасників справи не віднесено до повноважень суду і такі можливості у суду відсутні.

Направлені судом документи відповідачу повернулися до суду без вручення адресату.

З урахуванням цього, суд вважає виконаним судом обов`язок, врегульований цивільним процесуальним законодавством, при прийнятті справи до провадження суду та відкриття провадження в ній.

Відповідачці був наданий строк для надання відзиву.

Відповідачка своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що що 01 лютого 2022 між ТОВ» «Лінеура Україна» та відповідачкою був укладений кредитний договір №2891217.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору він був укладений сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Ве-сайт або мобільний додаток.

Загальна сума кредиту становить 11 000, 00 грн., строк кредиту - 360 днів.

Підпунктом 1.4.1 п.1.4 договору встановлена стандартна процентна ставка 1.99%, яка застосовується протягом усього строку дії договору.

Згідно з п.2.1 кредитного договору кредит був наданий відповідачці в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну карту, зазначену клієнтом у особистому кабінеті.

17 травня 2023 року між позивачем та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений Договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 17 травня 2023 року до Договору факторингу № 17052023, позивачем набуто право вимоги до відповідачки в сумі 51 641, 70 гр., з яких:

- 11 000, 00 грн. заборгованості за основною сумою боргу;

- 40 641, 70 грн. заборгованості за процентами.

Сума заборгованості за умовами договору нарахована станом на момент укладення Договору факторингу та позивачем не змінювалася.

( а.с. 9 - 26 )

20 лютого 2022 року між ТОВ »Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачкою був укладений договір позики № 22315-02/2022.

Відповідно до п.7 договору він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідачки.

Згідно з п.1.1, 1.2 та 1.3 договору розмір кредиту становив 1 500, 00 грн., строк кредитування - 30 днів, тобто до 21 березня 2022 року, процентна ставка 182.5% річних з розрахунку 0,50% на добу.

08 грудня 2022 року між позивачем та ТОВ «Інвеструм» був укладений договір факторингу №08122022, за умовами якого до позивача за плату перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.

Пунктом 1.2 договору сторони погодили перехід до позивача права вимоги до боржників у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №1.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу позивач отримав право вимоги до відповідачки на суму 4 609, 50 грн., з яких:

- 1 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 3 109, 50, 00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Сума заборгованості нарахована станом на момент укладення Договору факторингу.

( а.с. 32 - 41 )

11 червня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 74386461.

Відповідно до п.20 договору він укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи і застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відовідно до Закону України» Про електронну комерцію».

Відповідно до п.2.1 договору сума позики становить 2 500, 00 грн., строк позики - 20 днів, процентна ставка - 1,99%.

Орієнтовна загальна вартість позики - 3 495, 00 грн.

14 червня 2021 року між позивачем та ТОВ »Фінансова компанія» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений Договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі.

Пунктом 1.1. договору факторингу визначено, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2 Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого Фктор стає кредитором по відношенню до боржників.

21 квітня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року між його сторонами була укладена Додаткова угода №8 та підписаний Акт прийому-передачі Реєстру боржників.

Відповідно до даного Акту фактор, тото позивач, прийняв Реєстр боржників №7, до яких, відповідно до п.1.2 Договору факторингу від 14 червня 2021 року, отримав право вимоги заборгованості за укладеними договорами.

Відповідно до Реєстру боржників №7 від 21 квітня 2023 року позивач отримав право вимоги до відповідачки на суму 7 972, 50 грн., з яких:

- 2 500, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 5 472, 50 грн. сума заборгованості за відсотками.

Сума заборгованості визначена на момент укладення Договору факторингу 21 квітня 2023 року.

( а.с. 46 - 55 )

Згідно п. 3.9 договорів факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитних договорів та договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що після укладення договорів факторингу відповідачка будь-яких дій, направлених на виконання умов укладених кредитних договорів та договорів позики не вчиняла, заборгованість не погасила.

Відповідачка, не подавши до суду відзив, вимог позивача не спростувала, доказів виконання грошового зобов`язання за умовами укладених договорів не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, уклавши договори на умовах, викладених у них, відповідачка, як позичальник, тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.

З матеріалів справи вбачається, що укладені з відповідачкою договори відповідають вимогам закону, умови договорів з боку кредитодавців та позикодавців виконані, грошові кошти відповідачці надані.

В свою чергу, відповідачка умови договору не виконує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачкою умов кредитних договорів та договорів позики, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості в визначених договорами сумах.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що сума до стягнення, зазначена у позові, є сумою заборгованості, права вимоги на які він набув на момент укладення договорів факторингу.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати розмір процентів, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що сума кредиту за умовами кредитного договору №2891217, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Лінеура Україна» становить 11 000, 00 грн., строк кредитування - 360 днів, процентна ставка - 1.99% річних.

При цьому, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою становить 89 804, 00 грн., а з урахуванням зниженої процентної ставки - 83 270, 00 грн.

Таким чином, позов пред`явлено до закінчення строку дії кредитного договору, а тому проценти за користування кредитом нараховані позивачем правильно.

В свою чергу, за умовами договору про надання фінансового кредиту № 2231-02/2022, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Інвеструм», сума кредиту становить 1 500. 00 грн., строк кредитування - 30 днів, процентна ставка - 182,5 річних з розрахунку 0, 50% на добу.

Відповідно до Додатку №1 до Договору загальна сума позики становить - 1 725. 00 гр.. а саме: 1 500, 00 грн. кредиту та 225,00 грн. відсотків.

( а.с. 32 )

За умовами договору позики № 74386461, укладеного відповідачкою з ТОВ «Фінансова компанія» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів», сума позики становить 2 500, 00 гр., строк кредитування 20 днів, розмір процентів - 1, 99% за один день користування коштами, загальна сума кредиту - 3 495. 00 грн.

( а.с. 46 )

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи вищевикладене, можна вважати, що істотними умовами кредитного договору відповідно до закону є умови про предмет, ціну, строк його дії, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦИК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням цього, досягнутої сторонами ціни договору при їх укладенні, до стягнення з відповідачки належить сума не виконаного зобов`язання за умовами договорів №2891217 та №74386461 за обумовлений сторонами строк кредитування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, часткового задоволення вимог позивача, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 376, 33 грн.судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 525-526, 610, 611, 626- 629, ч.1 ст.634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»:

- 51 641, 70 грн. заборгованості за кредитним договором № 2891217;

- 1 725, 00 грн. заборгованості за кредитним договором № 22315-02/2022;

- 3 495, 00 грн. заборгованості за договором позики № 74386461;

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2 376, 33 гр. судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Машкевич