cправа № 752/4952/24
провадження №: 2/752/3938/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року позивач Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», в особі представника Лопатіна К.О., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову, позивач вказує, що 09.12.2019 між КП «Київтеплоенерго» та ОСОБА_1 укладеного договір № 540159-01 на постачання теплової енергії, відповідно до якого позивач зобов`язався постачати теплову енергію відповідачу, а відповідач зобов`язався отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених у цьому договорі. Відповідно до договору № В 24-0906/2016-1 про відступлення прав та переведення обов`язків від 31.08.2018, відповідач є власником нежитлового приміщення загальною площею 114,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію в повному осбязі, а результаті чого за період фактичного постачання позивачем теплової енергії з листопада 2018 по жовтень 2021 включно утворилась заборгованість, як станом на дату подання позову становить 74967,48 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 74967,48 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 32768,43 грн, три відсотки річних у розмірі 8439,57 грн та судовий збір.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2024, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

У червні 2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що жодного належного розрахунку та доказів на підтвердження окремих складових розрахунку позивачем до матеріалів справи не надано, тому вважає, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними. Зазначив, що просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У вересні 2024 позивач надав до суду уточнені пояснення, в яких зазначив, що після подання позовної заяви до суду, відповідачем надано позивачу заяву від 14.08.2024, в якій останній просив здійснити перерахунок нарахувань за спожиті комунальні послуги. Позивачем проведено відповідні коригування нарахувань заборгованості в сторону зменшення. Таким чином, на даний час заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 10 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2021 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачем.

Отже, з 01.05.2018 постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

Відповідно до договору №В 24-0906/2016-1 про відступлення прав та переведення обов`язків від 31.05.2018 року, нежитлове приміщення загальною площею 114,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належать Ель-Хуссейн Касам Мустафі.

09.12.2019 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено Договір №540159-01 на постачання теплової енергії, відповідно до якого Позивач зобов`язався постачати теплову енергію Відповідачу, а Відповідач зобов`язався отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених у цьому Договорі.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2021 року (п.8.1. Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п.8.4. Договору).

За місяць до закінчення строку дії Договору про його припинення жодною зі сторін письмово заявлено не було.

Відповідно до договору №В 24-0906/2016-1 про відступлення прав та переведення обов`язків від 31.08.2018 року, Відповідач є власником нежитлового приміщення загальною площею 114,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору Позивач зобов`язався постачати Відповідачу теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до Договору.

Облік споживання Абонентом теплової енергії здійснюється згідно з Законом України «Про комерційний облік» (п.5.1. Договору).

Нарахування за поставлену теплову енергію проводилось відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.2 Додатку №4 до Договору Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Постачальнику вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії.

Відповідно до п.3 Додатку №4 до Договору Абонент щомісячно з 12 по 15 числа самостійно отримує у ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: АДРЕСА_2 : облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітній період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки Абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

Згідно п. 2.3.1., 2.3.2. Договору Відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку №4 до Договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Розрахунки з Відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами на теплову енергію, затвердженими відповідним органом у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Деталізовані нарахування (Перерахунки/Добор/Повернення) відображені у наступних документах, що є додатками до даної позовної заяви: Актах приймання-передавання товарної продукції; Облікових картках; Довідках про нарахування за теплову енергію Ель-Хуссейн Касам Мустафа.

Таким чином нарахування за поставлену теплову енергію проводилось відповідно до умов Договору та чинного законодавства України.

Позивачем належним чином поставлялась Відповідачу теплова енергія, відповідно до умов Договору.

Факт постачання теплової енергії за Договором підтверджується Актами про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; Актом прийняття теплового вузла обліку; Корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон; Відомостями споживання теплової енергії, складеними у відповідності із даними засобу обліку.

Акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи підтверджують, що житловий будинок АДРЕСА_3 обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи.

На підставі виданих корінців нарядів (на включення та відключення будинку в період опалювального сезону за спірний період) підключається/відключається весь будинок за вказаною адресою в цілому та підтверджують факт підключення/відключення до/від постачання теплової енергії всього будинку. На окрему частину нежитлових приміщень, власником яких є Відповідач, корінці нарядів не видаються.

Оскільки, Відповідач є споживачем теплової енергії, поставленої до нежитлових приміщень за вказаною адресою, окремий облік теплоспоживання Відповідача пропорційно його опалюваній площі (114,2 кв.м.) здійснюється за особовим рахунком № НОМЕР_1 (номер особового рахунку ідентичний номеру укладеного Договору). Опалювальна площа нежитлового приміщення відображена у Додатку №8 до Договору. Статтями 11, 509 ЦК України, передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення Зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з цим, як встановлено судом, позивач в уточнених поясненнях, поданих до суду у вересні 2024 зазначив, що після подання позовної заяви до суду, відповідачем надано позивачу заяву від 14.08.2024, вх. № 4/12/14045 від 15.08.2024, в якій останній просив здійснити перерахунок нарахувань за спожиті комунальні послуги. Позивачем проведено відповідні коригування нарахувань заборгованості в сторону зменшення. Таким чином, на даний час заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Враховуючи викладене, оскільки на даний момент заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, суд приходить до висновку про те, що позов Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - не підлягає задоволенню.

Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю. Мазур