Провадження № 2/127/3524/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Вублевської О.В.,

представника позивача Медончак М.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи позовну заяву тим, що на початку 2019 року представники ГО «Фонд допомоги Олени Орєхової» запропонували позивачу та її сестрі ОСОБА_2 догляд за ними, оскільки вони є людьми похилого віку. В зв`язку з цим був підписаний договір супроводження договору довічного утримання. Згодом, 31.01.2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від імені якої діяла ОСОБА_5 , на підставі довіреності, приваним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. було укладено договір довічного утримання. За умовами договору позивач передала у власність ОСОБА_4 цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із земельною ділянкою. Взамін ОСОБА_4 зобов`язалась довічно фінансово утримувати її та сестру. Загальна ціна вказаного договору складається з: суми первинного одноразового платежу, всіх сплачених набувачем: щомісячних платежів, сум індексації, вартості комунальних послуг і суми, витраченої (компенсованої) на поховання відчужувача таОСОБА_2 .

Згідно з умовами договору ОСОБА_4 зобов`язувалась довічно утримувати ОСОБА_3 таОСОБА_2 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. Сторони домовилися, що грошове утримання загалом складається з: первинного одноразового платежу у розмірі 50000,00 грн. та щомісячних платежів у розмірі 1200,00 грн. на місяць.

Позивач зазначила, що п. 7 договору не містить цілей задоволення її життєвих потреб. Також повідомила, що після підписання договору їй дійсно передали 40000,00 грн., а решту 10000,00 грн. були наявні у представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка повідомила, що забирає ці кошти на погашення боргу по комунальним послугам. ОСОБА_3 зазначила, що її не повідомляли, що вказаний правочин укладався виключно на її фінансове утримання. Після підписання договору до неї з сестрою ніхто не навідувався, не цікавились їх життям та їхніми потребами. Крім того, ОСОБА_4 не виконувала належним чином договір в частині сплати комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість. Кошти надходили із затримками. Проте, будинок потребує постійного догляду. Інколи до них приходила людина, якам допомагала їм поратись по будинку. В 2020 році почала приходити до них відповідач разом із своїм чоловіком і сказали, що дивляться на будинок. Згодом ОСОБА_4 повідомила, що не взмозі виконувати умови договору та бажає себе замінити. Так, 15.01.2020 року зранку по позивача приїхала ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 та почали їх вмовляти про заміну на відповідача. Говорили, що покращиться виконання договору. В цей же день було укладено договір про заміну набувача за договором довічного утримання. При підписанні вказаного правочину їх не повідомили про те, що договір направлений виключно на фінансове перерахування коштів. З позивачем не було погоджено кандидатуру відповідача. Вперіод з 15.01.2020 року по кінець березня 2020 року ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком приходили кожну неділю, цікавились які ліки потрібні, купували їх, брали кошти у розмірі вартості ліків. Згодом їх перестили відвідувати мотивуючи тим, що вони купили їх будинок у розстрочку. Візити чоловіка ОСОБА_1 були лише один раз на місяць з метою знімати покази лічильника. Останній раз він був у грудні 2021 року. В 2021 році був випадок коли їм мали відключити газ за борги, які сплачувались не вчасно. Внаслідок цього вони були без опалення. Восени 2021 року прорвало трубу, проте відповідач не приїхала, тому вони викликали майстра та відремонтували трубу. В ремонті газового котла відповідач також відмовилась допомагати. Таким чином, фінансової участі в утриманні будинку відповідач не приймає. Після травми ОСОБА_2 восени 2021 року та перенесення нею опрації, ніхто не поцікавився станом її здоров`я та позивача. Коли розпочалась війна це не стало підставою для виявлення хоча б якоїсь уваги від ОСОБА_1 до них, вона продовжувала ігнорувати їх потреби і зухвало нехтувала будь-якими їх зверненнями. Оскільки насправді договір від 31.01.2019 року відповідачем по справі не виконується, остання визнає його як правочин купівлі-продажу будинковолодіння в розстрочку, тому позивач звернулася до суду з цим позовом та просила:

-розірвати договір довічного утримання від 31.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. і зареєстрованого в реєстрі за №66, та договір про зміну набувача за договором довічного утримання, який посвідчено ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотарріального округу 31.01.2019 року, за реєстровим №37, укладених між нею та ОСОБА_1 ;

-стягнути з відповідача всі судові витрати.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року заяву відповідача про забезпечення доказів було задоволено та зобов`язано надати Вінницькому міському суду Вінницької області зазначених нижче постачальників комунальних послуг інформацію (документи) про стан розрахунків за наданні комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , за період з січня 2020 року по день надання такої інформації, зокрема таку інформацію з:

- ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» (м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 131) за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) №050110415 від 25.02.2020 року та за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) №050110482 від 25.02.2020 року;

- КП «ВІННИЦЯОБЛВОДОКАНАЛ» (м. Вінниця, вул. Київська, буд. 173) за договором з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійним об`єктом нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (приватний сектор) від 14.01.2021 року. Особовий рахунок № НОМЕР_1 ; за договором з індивідуальним споживачем у будівлі, приміщення якої є самостійним об`єктом нерухомого майна, про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (приватний сектор) від 14.01.2021 року. Особовий рахунок № НОМЕР_2 ;

- АТ «УКРТЕЛЕКОМ» (м. Вінниця. вул. Соборна, буд. 10) за особовим рахунком НОМЕР_3 тел. НОМЕР_4 ;

- ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) за особовим рахунком № НОМЕР_5 ; за особовим рахунком № НОМЕР_6 ;

- АТ «ВІННИЦЯГАЗ» (21012, м. Вінниця, вул. Широцького, буд. 24, ) за особовим рахунком № НОМЕР_7 ; за особовим рахунком № НОМЕР_8 .

До початку розгляду справи по суті позивачем було подано суду заяву про доповнення підстав-обставин позовної заяви, відповідно до якої пунктом договору від 15.01.2020 року визначено, що розмір фінансового утримання в розмірі 1200,00 грн. не переглядатиметься. Що вартує 1200,00 грн. станом на 2020 рік, а що вартує тих же 1200,00 грн. станом на 2022 рік рік звернення до суду. Позивач потребує догляду, так як є старою жінкою, портребує ліків та лікування, їй необхідна стороння допомога. Якби не договір довічного утримання вона б змогла скористатись соціальними послугами догляду вдома. Таким чином, вона залишилась сам на сам зі своїми проблемами та недугами, здоров`я погіршується з кожним днем, а до неї ніхто не навідується і не запитає як вона і чого фактично потребує. Позивач акцентує увагу на тому, що їй потрібний догляд, що обіцяли їй ОСОБА_1 та її чоловік, який був присутній при підписанні правочину. Відповідач не бажає переглядати умови договору довічного утримання. В зв`язку з цим, позивач направляла їй лист-пропозицію про розірвання укладених правочинів.

Ухвалою суду від 27 березня 2023 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено та зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати Вінницькому міському суду Вінницької області для дослідження в судовому засіданні виписку по банківській картці № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) за період з 01.01.2020 року до дня надання виписки, на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 , паспорт НОМЕР_12 , виданий Ленінським РВ УМВС 13.04.2001 року, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 10 травня 2023 року клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі було задоволено та зупинено провадження у цивільній справі №127/27292/22 до залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року провадження у справі поновлено в зв`язку із закінченням шестимісячного терміну після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року задоволено заяву представника третьої особи про заміну сторони її правонаступником та залучено правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Майструк Валентину Іванівну надати Вінницькому міському суду Вінницької області для дослідження в судовому засіданні належним чином засвідчену копію спадкової справи померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , номер у спадковому реєстрі - 71259366, номер у нотаріуса 9/2023, станом на дату її надання до суду.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року клопотання відповідача було задоволено та постановлено проводити розгляд цивільної справи у закритому судовому засіданні.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона не визнає позовні вимоги з наступних підстав. У листопаді 2019 року на інтернет-сторінці DOMRIA відповідач побачила оголошення з пропозицією укладення договору довічного утримання. За вказаним номером телефону вона попередньо домовилась про зустріч і через деякий час вона з чоловіком прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де і познайомилися з ОСОБА_4 , її адвокатом, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Сидячи за столом, вони довго обговорювали ситуацію, умови договору, знайомилися між собою та з документами. Через чотири дні до неї зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила, що ОСОБА_3 зупинилась на їх кандидатурі. 15.01.2020 року вона з чоловіком прибули за місцем проживання позивача, де перебували всі вказані вище особи та підписали договір. Після нотаріального посвідчення договору ОСОБА_4 та її адвокат надали їй технічний паспорт на садибний житловий будинок та паспорт до договору довічного утримання, заповнений позивачем власноруч, та інше. У цьому документі позивач разом із сестрою погодились на те, що: розмір щомісячного платежу становить 1200,00 грн.; договір припускає тільки виплату грошей; оплата послуг «доглядальника» здійснюється з суми рентних платежів або з суми одноразовоого платежу за рахунок відчужувача. Отже, позивач ще до підписання идоговору надала свою згоду на те, що довічне утримання є суто фінансовим. У договорі сторони домовились, що у випадку виникнення у майбутньому потреби забезпечення відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах коштів первинного одноразового платежу та щомісячних пдатежів, отриманих за умовами цього договору. Відчужувач засвідчує, що визначений сторонами щомісячний платіж є достатнім для матеріального забезпечення відчужувача для задоволення його життєвих потреб та не потребує подальшого перегляду сторонами умов договору. Так як позивач через поважний вік не виходить за межі двору, то попросила відповідача перераховувати грошові кошти на картковий банківський рахунок ОСОБА_2 . На виконання умов договору ОСОБА_1 сумлінно щомісяця перераховувала кошти в розмірі 1200,00 грн. а то і більше. Таким чином, за період з лютого 2020 року по червень 2022 року вона сплатила позивачу грошове забезпечення у розмірі 40253,78 грн., тоді як за договором мала б сплатити 36000,00 грн. Відповідач також зазначила, що вона понад умови договору вчиняла дії щодо поліпшення умов життя позивача, зокрема: придбала порохотяг вартістю 1299,00 грн.; замінила стару газову плиту на робочу; вивезла з подвір`я машину сміття; привезла холодильник; запросила електрика для усунення неполадок; запросила сантехніка для лагодження труб після їх прориву із придбанням відповідних матеріалів; послугу щодо викачки вигрібної ями на загальну суму 1300,00 грн.; оплачувала прибирання будинку, продукти харчування, ліки, а також чистила подвір`я від снігу та скошувала траву. Також позивачем використовувалась електроенергія у значно більшому розмірі ніж погоджено договором, проте ОСОБА_1 додаткові 1246 кВт оплатила. 10.11.2020 року відповідачем організовано за проханням позивача повірку лічильника води, за що нею сплачено 250,00 грн. Відповідач зазначила, що до позовної заяви не додано належних і допустимих доказів звернення позивача до неї з приводу будь-яких вимог та/або пропозицій. Таким чином, позивач разом із сестрою у повній мірі, без будь-яких перешкод з її сторони проживають у будинку, користуються земельною ділянкою та всіма зручностями, які оплачуються саме нею. Спірний договір не передбачає догляд, допомогу і харчування, а виключно грошове утримання. При чому, це була саме вимога позивача, що підтверджується Паспортом до договору довічного утримання та самими договорами. Відповідач звернула увагу, що нею під час укладення договору про зміну набувача за договором довічного утримання не змінено жодної літери, вона лише приєдналась до тих умов договору, які були узгоджені позивачем і первісним набувачем. У відзиві на позовну заяву відповідач просила у задоволенні позову відмовити.

Також відповідачем 10.05.2023 року до суду було подано письмові пояснення, відповідно до яких вона не могла отримати лист-пропозицію про розірвання договорів, оскільки позивач свідомо на конверті вказала не правильний її номер телефону. Пропозиція позивача від 21.10.2022 року про розірвання договорів отримана відповідачем 06.04.2023 року вже під час судового розгляду позовної заяви, тому не може судом братись до уваги як належний та допустимий доказ дотримання позивачем п. 26 договору. Долучений до справи акт обстеження житлово-побутових умов не може братись судом до уваги, оскільки не можливо встановити ким він складений та в ньому зазначені відомості, що не відповідать дійсності. Відповідач жодного дня не користувалася ні земельною ділянкою, ні будинком, тому не могла вплинути ні на покращення його стану, ні на погіршення, тим більше - це не передбачено договором. Антисанітарний стан внутрішніх приміщень будинку може пояснитись тим, що позивач з сестрою постійно тримали у будинку собак і біля 10 котів. ОСОБА_3 не мала права складати на ім`я ОСОБА_2 запотів на будинок і земельну ділянку, так як вони їй не належать на на них було накладено заборону на відчуження. Факт користування позивачем соціальними послугами підтверджується листом №08/00/008/10031 від 21.02.2023 року Департаменту соцполітики ВМР. За період з лютого 2020 року по березень 2023 року вона сплатила позивачу грошове забезпечення у розмірі 53404,91 грн., в той час як за договором мала сплатити лише 45600,00 грн. Щодо оплати комунальних послуг, то: в КП «Вінницяоблводоканал» станом на 01.02.2023 року рахується переплата; в ТОВ «Енера Вінниця» оплачено послуги в більшому розмірі ніж передбачено договором; за послуги з газопостачання був оплачений попередній борг в сумі 39000,00 грн. та станом на 31.12.2022 року обліковується переплата в сумі 3230,51 грн. 14.07.2021 року постачання природного газу припинилось у ОСОБА_3 з технічних причин. Таким чином, відповідачем виконуються умови договору, а позивач отримує у повному обсязі те, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Крім того, відповідачем 27.11.2023 року до суду було подано письмові пояснення (доповнення), згідно з якими вона дізналась про смерть ОСОБА_3 лише з отриманої ухвали суду про зупинення провадження у справі. За умовами договору вона зобов`язана компенсувати вартість ритуальних послуг, у зв`язку з чим направила ОСОБА_2 лист з проханням повідомити розмір витрачених коштів на поховіання ОСОБА_3 , проте відповіді не отримала. Оскільки ОСОБА_2 не відповідала на телефонні дзвінки, то відповідач 18.05.2023 року разом із дільничними інспекторами прибули за місцезнаходженням належного їй будинку з метою зняття показників з лічильників, перевірки стану майна і отримання інформації щодо розміру компенсації за поховання. Проте, ОСОБА_2 не надала можливості їй зайти до будинку, викликала голову квартального комітету та не відомих людей, які за її активної участі створили скандальну ситуацію, ображали відповідача та її чоловіка, брехали. В присутності цих людей ОСОБА_2 повідомила, що поховання ОСОБА_3 здійснив квартальний комітет «Корея». В результаті цього відповідачем був нааправлий лист до КК «Корея», однак з відповіді з`ясувалось, що кошти на поховання ним не виділялись. Оскільки відповідачем було використано всі можливі законні засоби для отримання інформації, які залишились без результатними, тому 20.07.2023 року вона перерахувала на рахунок ОСОБА_2 кошти в розмірі 5000,00 грн., в якості компенсації за поховання. Отже, не зважаючи на те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_7 протиправно перешкоджали їй у виконанні умов спірного договору, вона належним чином компенсувала кошти, витрачені на поховання ОСОБА_3 . Проаналізувавши усі документи, за спірним договором відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу щомісячне фінансове забезпечення за період з лютого 2020 року по листопад 2023 року урозмірі 56400,00 грн, тоді як фактично було сплачено 65200,00 грн., тобто на 8800,00 грн. більше. За весь період участі відповідача у цих договірних відносинах нею було сплачено: за газ 200000,00 грн.; за світло 13508,58 грн.; за воду 3422,01 грн.; за поводження з ПВ 1825,48 грн.; за телефон 4148,40 грн.; компенсація за поховання 5000,00 грн. Таким чином, умови спірного договору виконувалися не лише належним чином, а й понад їх обсяг, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними, надуманими й такими, що не відповідають ні умовам договору, ні фактичним життєвим обставинам.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові та заяві про доповнення підстав-обставин позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Просила в задоволенн позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, допитавши свідків, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що між громадською організацією «Фонд Орєхової» та ОСОБА_3 було укладено договір супроводження договору довічного утримання, за умовами якого громадська організація зобов`язалася надати позивачу юридичні та інші інформаційно-консультаційні послуги, пов`язані з виконанням договору довічного утримання, укладеного між клієнтом та ОСОБА_4 відносно об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за договором довічного утримання, а також допомогу у виконанні умов договору (Т.1 а.с. 9).

Згідно з відомостями зазначеними в Паспорті до договору «договору довічного утримання» ОСОБА_3 надала свою згоду на те, що: розмір одноразової виплати при підписанні договору становитиме 50000,00 грн.; розмір щомісячного платежу 1200,00 грн.; відчужувачам відомо, що договір довічного утримання припускає тільки виплату грошей; оплата послуг «доглядальника» здійснюється з суми рентних платежів або з суми одноразового платежу за рахунок відчуждувача (Т. 2 а.с. 1-2).

Матеріалами справи підтверджується та визнається сторонами те, що станом на 30.01.2019 року ОСОБА_3 не перебувала на психіатричному обліку (Т. 2 а.с. 3), тобто свідомо та розуміючи значення своїх дій вчиняла дії при укладенні спірних договорів.

Так, 31.01.2019 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. було посвідчено договір довічного утримання між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від імені якої на підставі довіреності діє Загорулько О.Б. (Т. 1 а.с. 10-14). За умовами договору ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_4 цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0511 га на цій же ділянці. Взамін чого ОСОБА_4 зобов`язалась довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка є її сестрою зареєстрована та проживає разом з нею за цією адресою, на умовах цього договору.

Пунктом 8 договору довічного утримання визначено, що загальна ціна цього договору складається: з суми первинного одноразового платежу, всіх сплачених набувачем: щомісячних платежів, сум індексації, вартості комунальних послуг і суми, витраченої (компенсованої) на поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з п. 11 вказаного вище договору, ОСОБА_4 зобов`язалася довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 та проживаючу разом з нею ОСОБА_2 , тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. Сторони домовились, що грошове утримання загалом складається з: а) первинного одноразового платежу у розмірі 50000,00 грн. та б) щомісячних платежів у розмірі 1200,00 грн. на місяць. Сторони домовились. Що щомісячний платіж буде надаватися відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу. Набувач зобов`язаний щомісячно разом з щомісячним грошовим утриманням або окремо сплачувати комунальні послуги за вказаний у п. 1 договору будинок у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг у строк з урахуванням фактичної дати отримання відчужувачем/набувачем квитанцій на сплату комунальних послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. Якщо відповідні договори про надання комунальних послуг укладені з відчужувачем, - грошові кошти на оплату комунальних послуг повинні щомісячно надаватись набувачем відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку.

До оплачуваних щомісячних витрат на комунальні послуги належить: послуги ЖЕК по утриманню будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (в обсязі: гаряча вода до 4 куб.м., холодна вода до 4 куб.м., у разі наявності лічильників) та електроенергія в обсязі до 150 кВт. год., абонентська плата за телефон (крім міжнародних, міжміських розмов та розмов з абонентами мобільного зв`язку), за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Якщо на момент укладення цього договору відчужувач не користувався якимось видом вищезазначених послуг, а згодом почав ними користуватись, він зобов`язаний протягом п`яти календарних днів письмово повідомити про це набувача. Відчужувач зобов`язаний інормувати набувача про суми грошових коштів на щомісячну оплату всіх комунальних послуг встановлених до оплати цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що 15.01.2020 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А. було посвідчено договір про зміну набувача за договором довічного утримання, який було посвідчено 31.01.2019 року за реєстровим №66 (Т. 1 а.с. 15-16). Згідно з умовами даного договору у зв`язку з неможливістю подальшого виконання первісним набувачем - ОСОБА_4 обов`язків за договором довічного утримання, з підстав, що мають істотне значення, обов`язки набувача за договором довічного утримання передаються новиму набувачу ОСОБА_1 . Цей правочин вчинений за згодою відчужувача за договором довічного утримання - ОСОБА_3 , оформленої на підставі заяви від 15.01.2020 року. З моменту укладення та нотаріального посвідчення даного договору первісний набувач - ОСОБА_4 , втрачає всі права та обов`язки за договором довічного утримання, а новий набувач - ОСОБА_1 , набуває всі права та обов`язки за договором довічного утримання. З моменту укладення даного договору та реєстрації права, ОСОБА_1 набуває право власності на вказаний у попередньому договорі житловий будинок і земельну ділянку.

Відповідно до п. 4.2. вказаного договору, з моменту укладення цього договору, ОСОБА_1 зобов`язана довічно фінансово утримувати ОСОБА_3 відчужувача, та ОСОБА_2 , яка є сестрою відчужувача, яка зареєстрована та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , тобто забезпечувати ггрошовими ресурсами для задоволення життєвих потреб. Сторони домовились, що грошове утримання загалом складається з: а) первинного одноразового платежу у розмірі 50000,00 грн., які були сплачені ОСОБА_4 та отримані ОСОБА_3 до підписання договору довічного утримання; б) щомісячних платежів у розмірі 1200,00 грн. на місяць.

Суд звертає увагу, що обидва договори містять аналогічні умови договору.

Так, зі змісту договору про зміну набувача встановлено, що сторони домовилися, що у випадку виникнення, в майбутному, потреби забезпечееня відчужувача іншими видами матеріального забезпечення чи догляду, відчужувач самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати на ці види забезпечення в межах коштів первинного одноразового платежу та щомісячних платежів, отриманих за умовами цього договору. Новий набувач зобов`язується здійснити поховання відчужувача нерухомого майна (ОСОБА_3 ) після її смерті та здійснити поховання ОСОБА_2 , або компенсувати вартість ритуальних послуг особі, яка здійснила поховання, у разі неможливості здійснити поховання новим набувачем самостійно через поважні причини. В разі смерті відчужувача щомісячне утримання ОСОБА_2 складатиме 1200,00 грн. Сума грошового щомісячного утримання підлягає індексації. Сума індексації нараховується щорічно в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції споживчих цін за інформацією Державної служби статистики України та сплачується новим набувачем на корписть відчужувача та повинна витрачатись відчужувачем на цілі задоволення його життєвих потреб. Не своєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору. Первинний одноразовий грошовий платіж не підлягає перегляду та не індексується. Відчужувач засвідчила, що визначений сторонами щомісячний платіж є достатнім для матеріального забезпечення відчужувача для задоволення його життєвих потреб та не потребуватиме подальшого перегляду сторонами умов договору.

Згідно з п. 9 договору, цей договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних умов і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторони у судовому порядку.

Сторонами не заперечується обставина щодо виплати ОСОБА_3 первинного одноразового платежу в розмірі 50000,00 грн. (про що вказано в договорі про зміну набувача та міститься розписка в матеріалах справи (Т. 2 а.с. 4). З приводу відібрання з цієї суми 10000,00 грн. на погашення боргу по комунальним послугам, то вони були витрачені на утримання будинку, зокрема погашення боргу який виник до укладення договорів.

Також з матеріалів, які містяться в справі, вбачається, що на картковий рахунокОСОБА_2 надходили щомісячні платежі, обумовлені договорами, в розмірі 1200,00 грн., іноді (за певні періоди) в більших сумах (Т. 1 а.с. 17-37).

20.09.2022 року ОСОБА_3 зверталася до Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування щодо надання соціальних послуг догляду вдома, проте їй було відмовлено через укладення договору довічного утримання (догляду) (Т. 1 а.с. 38). Разом з тим, в спірних договорах було обумовлено, що у випадку виникнення, в майбутньому, потреб у догляді віжчужувача, то остання самостійно, на свій розсуд, несе всі витрати в межах коштів первинного одноразового платежу та щомісячних платежів.

З приводу твердження позивача що їх дійсними потребами ніхто не цікавився, вони жінки похилого віку, тому потребували фізичної допомоги по утриманні будинку, то спірними договорами було передбачено лише фінансове їх утримання. Слід відзначити, що в п. 30 та п. 15 спірних договорів вказано, що текст договору до підписання прочитаний сторонами вголос, кожною окремо. Після прочитання договору сторони підтвердили нотаріусу, що його зміст повністю відповідає їх дійсним намірам.Також в п. 6 договору супроводження договору довічного утримання вказано, що громадська організація зобов`язується надати ОСОБА_3 консультації з усіх питань, пов`язаних із укладенням і виконанням договору довічного утримання протягом всього терміну дії цього догору. З огляду на викладене, ОСОБА_3 мала можливість і була обізнана з правовою природою укладення спірних договорів.

ОСОБА_2 отримує соціальну послугу догляд вдома у відділенні соціальної допомоги вдома №1 Вінницького міського територіального центру соціального обслуговування з 18.07.2005 року по теперішній час, що підтверджується листом ДСП ВМР від 21.02.2023 року (Т. 2 а.с. 158).

Щодо виконання відповідачем обов`язку з оплати комунальних послуг за будинковолодіння відчужувача, то слід зазначити наступне. Позивачем було надано ряд рахунків за надані житло-комунальні послуги за період лише з січня 2022 року по червень 2022 року, з яких вбачається наявність заборгованості за постачання природного газу та переплата то за постачання холодної води, то за розподіл природного газу (Т.1 а.с. 39-48). 11.10.2022 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було надано споживачу ОСОБА_3 вимогу про слату заборгованості за спожитий газ станом на 11.10.2022 року в сумі 11449,33 грн. (Т.1 а.с. 63). З відомостей Єдиного рахунку наданого за період з 01.2020 року по 01.2023 року вбачається, що обсяг спожитої електроенергії періодично перевищував 150 кВт.год., що було визначено спірними договорами, проте відповідач попри це сплачувала обсяги спжитої електроенергії у повному обсязі (Т.2 а.с. 20-39).

ТОВ «Вінницягаз Збут» 15.02.2023 року надало на адвокатський запит ОСОБА_8 відповідь, згідно з якою на ім`я ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_7 та за період з 01.2020 року 02.2023 року неодноразово рахувався борг за послуги, проте з 07.2022 року він був відсутній. Слід зазначити, що за січень 2021 року було нараховано до сплати 17296,18 грн., за липень 2021 року -13372,71 грн., за лютий 2022 року 14378,24 грн., тобто значні суми до сплати (Т.1 а.с. 163-164).

З витребуваної представникгом позивача інформації з АТ «Вінницягаз» вбачається, що станом на 01.02.2023 року заборгованість за послуги з розподілу природного газу у ОСОБА_3 відсутня. Також вказано, що 14.07.2021 року постачання природного газу припинялось у ОСОБА_3 з технічних причин. Згідно з випискою з особового рахунку за період з 01.2020 року по 01.2023 року за споживачем рахувався як борг та і переплата (Т.1 а.с. 165-166). Вказаною відповіддю спростовується твердження позивача про те, що в 2021 році їм мали відключити газ за борги, які ОСОБА_1 не сплачувала вчасно.

Судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2020 року у справі №127/27043/20 ТОВ «Вінницягаз Збут» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за постачання природного газу за період з 30.11.2017 року по 18.11.2020 року в розмірі 42399,75 грн., тобто поза строком позовної давності (Т.1 а.с. 198-228). Тобто заборгованість виникла ще задовго до укладання спірного договору в 2019 році.

Також судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2021 року, який набрав законної сили 21.05.2021 року, у справі №127/7280/21 стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість за послугу розподілу природного газу по АДРЕСА_2 , станом на лютий 2021 року в розмірі 2605,41 грн., а також 227,00 грн. судового збору (Т.1 а.с. 168-196). Вказаний виконавчий документ був звернутий до примусового стягнення, проте згодом повернутий через відсутність майна (Т. 2 а.с. 48, 49).

При цьому, на виконання вимог ухвали суду про забезпечення доказів було надано наступну інформацію:

-ТОВ «ГК «Нафтогаз України» - з 01.05.2022 року газифікований об`єкт побутового споживача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , був включений до реєстру споживачів Товариства та відкрито на ім`я ОСОБА_2 особовий рахунок № НОМЕР_6 . Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором ГРМ (АТ «Вінницягаз»), через інформаційну платформу по особовому рахунку № НОМЕР_5 за перод травень 2022 року- грудень 2022 року (включно) ОСОБА_3 було спожито в об`ємі 3562,63 куб.м. природного газу на загальну суму 28347,45 грн. (без урахування моплати споживача). Здійснено оплату в сумі 21145,74 грн., а решта суми 7201,72 грн. залишилась не сплаченою (з урахуванням оплати від 06.02.2023 року в сумі 10000,00 грн.). Також, згідно з даними про фактиний місячний відбір/споживання природного газу, що надається оператором ГРМ (АТ «Вінницягаз»), через інформаційну платформу по особовому рахунку № НОМЕР_6 за перод травень 2022 року-грудень 2022 року (включно) ОСОБА_2 було спожито в об`ємі 182,22 куб.м. природного газу на загальну суму 1449,90 грн. (без урахування оплат споживача), а здійснено оплату в розмірі 4680,41 грн., тому обліковується переплата в сумі 3230,51 грн. (Т.1 а.с. 106-108);

-ТОВ «Енера Вінниця» - з ОСОБА_1 25.02.2020 року було укладено два договори про постачання електричної енергії, особовий рахунок № НОМЕР_13 та № НОМЕР_14 . Так, за особовим рахунком № НОМЕР_13 за період з 01.2020 року 01.2023 року відсутня заборгованість, хоча протягом періоду оплата коливалася від боргу до переплати, зокрема на день звернення до суду з цим позовом послуги були оплачені. Відносно особового рахунку № НОМЕР_14 за період з 01.2020 року 01.2023 року відсутня заборгованість, хоча протягом періоду оплата коливалася від боргу до переплати, зокрема на день звернення до суду з цим позовом послуги були оплачені (Т. 1 а.с. 109-132);

-КП «Вінницяоблводоканал» - станом на 01.02.2023 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 за послуги централізованого водопостачання рахується переплата 280,39 грн., з оплати за абоненське обслуговування борг 13,07 грн. Станом на 01.02.2023 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 за послуги централізованого водопостачання рахується переплата 274,55 грн., з оплати за абоненське обслуговування борг 13,07 грн. (Т.2 а.с. 63-70);

-АТ «КБ «Приват Банк» - відповідно до виписки по банківській картці ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 року по 05.04.2023 року остання отримувала щомісячні платежі у розмірі 1200,00 грн., а за деякі періоди у більших розмірах (Т. 2 а.с. 122-132).

Після підписання ОСОБА_1 договору невдовзі нею було вчинено дії щодо повірки лічильника у кв. АДРЕСА_4 на газ з метою з`ясування причин виникнення боргу в розмірі 39000,00 грн. Оскільки лічильник був придатним, то нею було погоджено Графік погашення заборгованості, в зв`язку з великою сумою (Т.2 а.с. 160-161).

Слід зазначити, що за місяць до звернення до суду з цим позовом (21.10.2022 року) ОСОБА_3 надіслала ОСОБА_1 пропозицію про розірвання договорів за адресою: АДРЕСА_5 (яка вказана була в договорі на час його посвідчення). У вказаному документі, позивач посилається на те, що п. 7 договору довічного утримання від 31.01.2019 року зовсім не містить життєвих потреб, а також що відповідач геть не цікавиться її станом та будинку (Т.1 а.с. 143-145). Проте, вказана пропозиція не була отримана відповідачем, оскільки адресат не звернувся для отримання, що підтверджується відповіддю АТ «Укрпошта» (Т.2 а.с. 82, 87). Позивачу було достеменно відомо, що з 08.07.2022 року по теперішній час відповідач зареєстрована в спірному будинку, а фактичне місце свого проживання змінила (Т. 2 а.с. 86). Крім того, відповідач пояснила, що номер телефону одержувача вказаний на поштовому відправленні ніколи не належав відповідачу, що було зроблено навмисно, щоб вона не отримала СМС-повідомлення щодо надходження листа.

Суд не приймає до уваги акт обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 , складений 15.02.2023 року та посвідчений КК «Корея», оскільки він не стосується предмета спору, а саме фінансового утримання позивача (оплати комунальних послуг). Крім того, на час укладення спірних договорів між сторонами не було зафіксовано стан будинку та підсобних приміщень, стан здоров`я його мешканців, тому не можна встановити, що саме дії відповідача призвели до такого стану позивача, її сестри та будинку.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відповідач несла додаткові витрати на поліпшення умов відповідача, що не було передбачено умовами договору, а саме придбала порохотяг за 1299,00 грн., ліки, продукти, матеріали для заміни труби, оплатила повірку лічильника води (Т.2 а.с. 6, 7-19, 40, 41).

З приводу свого матеріального стану відповідачем було надано суду довідку про її доходи за період з 01.01.2020 року по 31.12.2022 року, згідно з якою її заробітня плата коливалась від 3693,20 грн. до 9432,00 грн., тобто була незначною для фінансового утримання позивача (Т.2 а.с. 163). В зв`язку з малим доходом вона пояснила, що їй допомагали утримувати позивача та виконувати умови договору чоловік та син, які також перераховували кошти позивачу. Син відповідача з лютого 2022 року прийнятий на військову службу (Т. 3 а.с. 16) та здійснював 9 разів переказ коштів на рахунок ОСОБА_2 в розмірі від 1200,00 грн. до 1700,00 грн. за період з 07.04.2020 року по 08.04.2021 року (Т.3 а.с. 18-23). На підтвердження факту перерахування на рахунок ОСОБА_2 щомісячного грошового забезпечення відповідачем було надано Виписку по картковому рахунку за період з 04.03.2022 року по 20.10.2023 року, копії квитанцій з банку(Т. 3 а.с. 24-30, 31-38). Дослідиши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив, що за період з лютого 2020 року по березень 2023 року включно ОСОБА_1 сплатила позивачу грошове забезпечення у розмірі 53404,91 грн., в той час як за умовами договорів мала сплатити 45600,00 грн., тобто переплата становить 7804,91 грн.

Суд звертає увагу, що сторони в судовому засіданні не заперечили факту отримання позивачем щомічного грошового забезпечення.

Також відповідачем було долучено до матеріалів справи Єдині рахунки з квитанціями про оплату комунальних платежів за період з січня 2023 року по вересень 2023 року (Т. 3 а.с. 45-72).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_15 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. Т.2 а.с. 144).

Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Майструк В.І. була заведена 19.09.2023 року спадкова справа №9/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (Т. 2 а.с. 170).

За життя ОСОБА_3 21.12.2022 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Майструк В.І., яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом ОСОБА_2 (Т. 2 а.с. 171, 172).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 9/2023, 19.09.2023 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сестри ОСОБА_3 . Станом на 19.09.2023 року у спадковому реєстрі відсутнє інформація щодо видачі свідоцтва про право на спадщину (Т. 3 а.с. 81-98).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вживала дій щодо з`ясування суми компенсації вартості ритуальних послуг (Т.3 а.с. 6-8, 9-14), проте вони не дали позитивного результату, тому нею на власний розсуд було перераховано на рахунок ОСОБА_2 кошти. Згодом, представником позивача було долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про поховання та товарного чеку на суму 30411,00 грн. (Т. 3 а.с. 100, 101).

З приводу твердження позивача, що відповідачем не було проведено ідексацію щомісячного грошового утримання, то відповідач зазначила та матеріалами справи підтверджено, що сума щомісячного грошового утримання у переважній більшості часу вносилась в більшому розмірі ніж визначено договорами, тобто сума індексації фактичсно була сплачена навіть у більшому розмірі, ніж мала бути. Крім того, за умовами договору погодженими обома сторонами, не своєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору.

З показів свідків, наданих в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 проживала в складних побутових умовах, коти жили в будинку по 6-7 у кожної з сестер, живли вони бідно, у будинку був безлад, потрібні були кошти на ліки та їжу, всі меблі старі. Коли ОСОБА_3 померла, то депутат придбав труну та організував похорон, люди також допомагали коштами. При цьому, жоден з свідків не підтвердив неналежне виконання відповідачем умов договорів довічного утримання, зокрема неналежного матеріального утримання, оскільки з умовами договору вони не ознайомлені та й про сам факт укладення такого договору їм відомо не було.

Щодо посилання позивача на те, що після підписання договору від 31.01.2019 року до нихніхто не навідувався, не цікавились їх життям та їхніми потребами, слід зазначити, що умовами спірних договірів не було передбачено догляду, тому дії відповідача в цій частині не є невиконанням умов договору.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і з догляду, розмежував указані поняття:

-утримання характерне для зобов`язань майнового характеру,

-догляд з-поміж іншого може полягати в конкретних діях, турботі та піклуванні набувача про відчужувача з огляду на його похилий вік та потребу в сторонній допомозі.

У статті 749 ЦК України закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина перша цієї статті).

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч.1 ст. 756 ЦК України).

Частиною другою статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року в справі № 644/1566/19 (провадження № 61-5955св21) зазначено, що «відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач».

Звертаючись до суду із позовом у цій справі, ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , посилалася на те, що відповідач ухиляється від виконання договірних зобов`язань, взятих на себе за договором довічного утримання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків за договором довічного утримання й у спірних правовідносинах істотних порушень відповідачем умов укладеного між сторонами договору довічного утримання не відбулося. Вищевказане є процесуальним обов`язком саме позивача (статті 12, 81 ЦПК України).

Слід врахувати, що з часу укладання договорів довічного утримання 31.01.2019 року до 24.11.2022 року (часу звернення до суду з цим позовом) позивач не заявляла щодо неналежного виконання договорів довічного утримання з боку відповідача.

Судом встановлено, що відповідач виконувала умови укладеного між сторонами договору, на підтвердження чого надала відповідні докази, а тому доводи позивача у цій частині є безпідставними. Так, на виконання умов договору довічного утримання ОСОБА_1 у період із 31.01.2019 року по 24.11.2022 року здійснювала утримання як позивача так і будинковолодіння, що підтверджується виписками по карткових рахунках, Єдиними рахунками за надані житлово-комунальні послуги, квитанціями, особовими рахунками, тощо. Встановлені судами обставини не дають підстав для висновку, що відповідач ухилялася чи не виконувала умови договору довічного утримання. А щодо наявності інколи заборгованості за комунальними послугами, то вона виникала через їх великий розмір, який перевищував обумовлені умовами договору обсяги, в зв`язку з чим їх було важко погасити одним платежем, проте з часом відповідачем заборгованість була погашена у повному обсязі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №536/2258/17 (провадження №61-745св19) зроблено висновок, що «надаючи оцінку доводам позивача, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що посилання позивача на обов`язок відповідача, як нового власника, утримувати будинок та оплачувати комунальні послуги є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на інших правовідносинах та за відсутності несприятливих наслідків для позивача, пов`язаних з можливістю проживання у спірному будинку, невиконання або неналежне виконання відповідачем такого обов`язку, утворення заборгованості з оплати послуг електро-, газопостачання само по собі не може бути підставою для розірвання договору довічного утримання (догляду). Встановивши належне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання, які є конкретно визначеними, а також недоведеність факту невиконання або неналежного виконання умов цього договору або порушення його істотних умов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для розірвання вказаного правочину».

Тобто обставини, на які посилалася позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження, а відповідач, у свою чергу, довела, що порушення істотних умов договору довічного утримання не відбулося й підтвердила свої наміри на належне виконання умов договору.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 626, 744, 749, 755, 756, 651 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 09.02.2024 року.

Суддя: