Справа № 212/8556/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Голуб О.В., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №699293207 у розмірі 99500,25 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25 вересня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 699293207, права вимоги за яким відповідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс».

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого клієнт відступив фактору належні йому права вимоги до боржників, визначені у реєстрах прав вимоги.

Таким чином ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 699293207 від 25 вересня 2020 року, в сумі 99500,25 гривень, з яких:

- 21502,43 гривень заборгованості за основною сумою боргу;

- 77997,82 гривень сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Ухвалою судді від 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28 грудня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Звернула увагу суду на те, що кредитний договір між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем був укладений кредитний договір 25.09.2020, тобто після укладання 28.11.2018 договору факторингу між ТзОВ "Таліон плюс" та ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога", за умовами якого клієнт ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" передав фактору ТзОВ "Таліон плюс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. І лише 20.10.2022 на підставі договору факторингу ТзОВ "Таліон плюс" передало фактору ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція повернення боргів" право вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги". Отже до позивача ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція повернення боргів" не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №699293207, оскільки кредитний догвоір був укладений 25.09.2020, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТзОВ «Таліон плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору. Жодного реєстру боржників до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, додаткової угоди №26 від 31.12.2020 на підтвердження передачі права вимоги саме по Кредитному договору №699293207 від 25.09.2020 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Позивач не надав.

Крім того, позивачем не надано до суду жодного належного доказу на підтвердження факту перерахування кредитних коштів на виконання зобов`язань зазначених у п. 1.1 Кредитного договору N° 699293207 від 25.09.2020. Тобто, Позивачем не надані первинні документи, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів. На підтвердження наявності у Відповідача заборгованості за Кредитним договором № 699293207 від 25.09.2020 в розмірі 99500,25 грн. Позивачем було надано копії документів, зокрема: Кредитний договір № 699293207 з додатками, додаткова угода № 26 до договору Факторингу № 28/1118-01, витяг з договору Факторингу № 20102022. Однак, вказані документи не підтверджують факт отримання Відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у Відповідача заборгованості у розмірі, який зазначає Позивач.

01.01.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

10 січня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) в яких представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги відповідач не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

25 вересня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 699293207.

В позовній заяві зазначено, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

31 грудня 2020 року Додатковою угодою № 26 до договору факторингу №28/118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників № 130 від 20.04.2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 699293207.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 99500,25 гривень, з яких:

- 21502,43 гривень заборгованості за основною сумою боргу;

- 77997,82 гривень сума заборгованості за відсотками.

До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що матеріали справи не містять повного тексту договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс».

Також позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду реєстру прав вимог, підписаного уповноваженими особами ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

Крім того, за відступлення права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» повинно було сплатити ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суму фінансування, проте доказів на підтвердження сплати якої за отримання права вимоги до ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Оскільки, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами передання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» прав грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 25.09.2020 року, тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-82, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт