Справа № 443/614/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/1690/24 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), який зареєстрований 28.02.1981 року виконавчим комітетом Ходорівської міської Ради народних депутатів Жидачівського району Львівської області, актовий запис №15.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вже більше як п`ятнадцять років тому вони фактично припинили сімейні та подружні відносини, він втратив почуття любові до відповідачки, у нього є інша жінка, з якою він створив сім`ю і тривалий час спільно проживає та перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Зазначав, що примирення між ними та збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам, а їхні діти вже досягли повноліття.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.02.1981 року у м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, актовий запис №15.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_2 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що суд неповно дослідив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не встановив фактичних взаємин подружжя, не вжив достатніх заходів для примирення сторін та збереження сім`ї.

Додає, що під час розгляду справи заявляла клопотання про надання строку на примирення, однак, суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання без обгрунтування мотивів такої відмови.

Вважає, що висновки суду про розпад сім`ї не відповідають дійсності.

Зазначає, що суд першої інстанції, вказуючи, що сторони тривалий час не проживають разом і не підтримують шлюбних стосунків, не покликався на конкретні докази, на підставі яких дійшов такого висновку, а також не встановив, з якого саме часу сторони не підтримують подружніх стосунків, не проживають разом і з яких причин.

На її переконання, наведене свідчить про існування істотної неповноти судового розгляду, що перешкодило суду першої інстанції ухвалити законне рішення у справі.

Наголошує, що проти позову заперечувала і повідомила суд про те, що очевидних причин для розірвання шлюбу немає, що кохає свого чоловіка і готова багато чого йому пробачити, тому не розуміє причин подання даного позову.

Вказує, що своїми діями вона завжди ставила інтереси сім`ї, дітей та онуків на перший план, дбала про матеріальне забезпечення та виховання дітей, тому повинна докласти всіх зусиль для збереження сім`ї.

Вважає, що ті обставини, на які позивач покликається як на підставу позову, є надуманими і спрямовані на введення суд в оману.

08.07.2024 року позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апелянта, наголосивши на тому, що примирення між ними неможливе, оскільки понад 20 років він не спілкується і не зустрічається з відповідачкою, а понад 15 років проживає з іншою жінкою, з якою фактично створив сім`ю.

Зазначає, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

26.07.2024 року відповідач ОСОБА_2 подала до апеляційного суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому зазначила, що апеляційну скаргу та клопотання про надання шестимісячного строку для примирення з метою збереження шлюбу підтримує і просить такі задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу та його збереження не допускається.

У відповідності до вимог ст.ст.56, 104, 105 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини внаслідок розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Враховуючи названі вище норми матеріального закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність розірвати шлюб між сторонами, оскільки його збереження суперечить інтересам та волі одного з подружжя позивача, який не бажає зберігати шлюб з відповідачкою.

Вимога відповідачки щодо необхідності надання строку для примирення не підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що діти сторін є повнолітніми, а позивач вже тривалий час не підтримує подружніх відносин з відповідачкою і проживає з іншою жінкою, з якою, як він пояснив, фактично створив сім`ю, відтак, спонукання до примирення сторін є недоцільним і суперечитиме моральним засадам суспільства.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 25 вересня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич