Провадження № 2/641/586/2024 Справа № 641/6074/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Робочої М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з ОСОБА_2 га її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 31 950 грн.

29.11.2023 року позивач надала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просила стягнути з ОСОБА_2 га її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 60 525 грн.

В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що З 12.12.2020 року по 16.09.2022 року сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 16.09.2022 року, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16.09.2022 по справі № 55/1529/22.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, видане відділом державної реєстрації актів стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24 червня 2021 року, серія НОМЕР_1 . Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , в свою чергу відповідач проживає окремо, вихованням, матеріальним забезпеченням та в цілому життям свого сина, ОСОБА_3 не цікавився. Усі питання щодо виховання, розвитку та здоров`я дитини вирішуються позивачкою, яка на цей час виховує сина самостійно, без будь-якої участі та підтримки з боку відповідача.

Крім того, зазначила, що на теперішній час вона позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, так як самостійно доглядає за дитиною, яка потребує постійного догляду. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку не має. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу. Так судовим наказом Комінтернівського районного суду міста Харкова по справі № 641/568/23 від 02.02.2023 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не регулярно сплачує аліменти, допускаючи заборгованість. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_4 має захворювання ММД, ЗПМР, РАС та потребує регулярних медичних обстежень, медикоментозного лікування та корекційних занять). У зв`язку з хворобою, дитина потребує додаткових витрат на лікування.

Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.09.2023 року було відкрито провадження у цивільній справі № 641/6074/23 та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги в редакції заяви про збільшення позовних вимог підтримали в повному обсязі.

До судового засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не надав.

Представник відповідача ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилась, в наданих до суду письмових поясненнях зазначила про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача.

В наданих до суду письмових поясненнях зазначила, що відповідач дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем, який пізніше був розірваний, від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_3 . Він приймає участь у матеріальному утриманні дитини шляхом сплати аліментів на його утримання щомісячно, а також сплачує на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Також зазначила, що позивачем на підтвердження оплати частини послуг не надано до суду доказів про сплату рахунків, а саме квитанцій про сплату додаткових витрат на дитину.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 24.06.2021 року батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 18).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16.09.2022 року (справа № 553/1529/22, провадження № 2/553/1087/2022) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, шлюб, зареєстрований 12.12.2020 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 4043, між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення суду набрало законної сили 18.10.2022 року (а.с. 7).

Також судовим наказом Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.02.2023 року (справа № 641/568/23, провадження № 2-н/641/78/2023) стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.02.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 268,40 грн. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вказаний судовий наказ набрав законної сили 02.02.2023 року (а.с. 21).

Згідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/006668751 від 23.08.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 31.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено діагноз ММД, ЗПМР, РАС?, рекомендовано діагностика ADOS-2, консультація генетична, корекційні заняття з поведінковим терапевтом, психологом, ерготерапевтом, спеціалістом з сенсорної інтеграції, дотримання чіткого розкладу дня та харчування, організація домашнього середовища для навчання, медикаментозне лікування за схемою (коригується щомісяця) (а.с. 13-14).

Відповідно до договору про надання платних послуг з психофізіологічної реабілітації від 02.01.2023 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , сторони погодили, що предметом вказаного договору є надання платних послуг з психофізіологічної реабілітації дитині замовника, виконавець відповідно до завдання замовника зобов`язується надавати відповідні платні послуги з проведення курсів психофізіологічної реабілітації для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а замовник зобов`язується оплатити вказані послуги, на умовах визначених договором (а.с. 105-106).

Довідками та актами наданих послуг фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 від 08.02.2023 року, виданих на виконання договору про надання платних послуг з психофізіологічної реабілітації від 02.01.2023 року, підтверджується надання реабілітаційних послуг на суму 27 250 грн. від 08.02.2023 року, від 24.05.2023 року на суму 36 650 грн., від 02.10.2023 року на суму 8700 грн., від 31.10.2023 року на суму 27 000 грн., а всього на загальну суму 99 600 грн.

Згідно договору про надання платних послуг з психофізіологічної реабілітації від 01.10.2023 року укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , сторони погодили, що предметом вказаного договору є надання платних послуг з психофізіологічної реабілітації дитині замовника, виконавець відповідно до завдання замовника зобов`язується надавати відповідні платні послуги з проведення курсів психофізіологічної реабілітації для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а замовник зобов`язується оплатити вказані послуги, на умовах визначених договором (а.с. 111-112).

Крім того відповідно до договору про надання послуг № 1 від 01.10.2023 року укладеного між фізичною особою-підприємця ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , сторони погодили, що предметом вказаного договору є надання виконавцем послуги із знаходженням дитини замовника ОСОБА_3 в дитячій корекційній групі. Пунктом 2.1. вказаного договору встановлено, що послуги надаються замовнику на умовах передоплати. Вартість послуг за договором становить 10 000 грн. в місяць, та може змінюватись у випадках, передбачених п. 2.3 цього договору (а.с. 113).

01.04.2024 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору про надання послуг № 1 від 01.10.2023 року відповідно до умов якої було змінено п. 2.1 договору та викладено його в редакції: «2.1. Послуги надаються Замовнику на умовах передоплати. Вартість послуг за договором становить 12 000 грн. на місяць, та може змінюватись у випадках, передбачених п. 2.3 цього договору».

Фіскальним чеком від 24.11.2023 року підтверджується, що на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 за послуги на користь ОСОБА_9 з 20.11.2023 року по 24.11.2023 року сплачено 3400 грн. за квитанціїю від 24.11.2023 року, фіскальним чеком від 10.11.2023 року (корекційна група (за місяць)) 10000 грн., фіскальним чеком від 17.11.2023 року підтверджується, що на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 за період з 16.11.2023 року по 17.11.2023 року сплачено 1450 грн., фіскальним чеком від 01.11.2023 року підтверджується, що на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 за послуги аква-терапія, психолог, сенсорна інтергація, ерготерапія сплачено 4600 грн., а всього на загальну суму 19 450 грн.

Крім того відповідно до довідки про рекомендоване лікування фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 від 08.11.2023 року вбачається, що дитині ОСОБА_9 було призначено до вживати препарати: когивіс сироп та силента сироп. Відповідно до фіскального чеку від 16.11.2023 року позивачем було придбано "Когивіс сироп" на суму 379,74 грн., "Силента сироп" на суму 379,31 грн., фіскального чеку від 08.11.2023 року "Когивіс сироп" на суму 367,82 грн., "Силента сироп" на суму 379,84 грн., а всього на загальну суму 1506,71 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У відповідності до ч. 2 ст.185 Сімейного кодексу України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Згідно до наданих позивачем, на підтвердження понесених додаткових витрат, фіскальних документів, вбачається, що додаткові витрати на спільну дитину сторін ОСОБА_9 , складають: на медичні препарати в розмірі 1506,71 грн., на платні послуги з психофізіологічної реабілітації дитині в розмірі 119 050 грн., а всього загальний розмір додаткових витрат становить 120 556,71 грн.

Визначаючи розмір додаткових витрат на дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, матеріали справи даних щодо інших утриманців, інших аліментних зобов`язань не містять, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні не надано.

Отже, суд приходить до висновку, що додаткові витрати на спільну дитину сторін ОСОБА_9 необхідно покласти на сторін в рівних частках, що на кожну із сторін складає 60 278,36 грн.

Судом встановлено, що відповідач сплачує аліментні зобов`язання відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.02.2023 року (справа № 641/568/23, провадження № 2-н/641/78/2023), в свою чергу, витрати, які позивач заявила були викликані особливими обставинами, та такі додаткові витрати в розумінні статті 185 СК України позивачем доведено під час судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч.6 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , підлягають частковому задоволенню, та з відповідача підлягають стягненню понесені аозивачем додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 60 278,36 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 84,105 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 60 525 (шістдесят тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя М.Ю.Онупко