30.05.2024
Справа №642/2848/24
Провадження №642/1035/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 травня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 27 серпня 1997 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1017.

У порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України суддею було направлено ряд запитів щодо витребування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач обрав підсудність за останнім відомим йому місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 24.05.2024 року та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 24.05.2024 року інформація щодо реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою не значиться. За вказаною адресою зареєстровані інші особи.

Крім того, згідно відповіді Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 28.05.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади міста Харкова зареєстрованою не значиться.

Слід зазначити, що з аналізу вищевикладених норм права убачається, що місцем проживання фізичної особи є не фактичне місце проживання такої особи, а зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

Водночас, позивачем не надано жодного доказу, щодо місцезнаходження майна відповідача та те, що останнім відомим з а р е є с т р о в а н и м місцем проживання або перебування відповідача, що територіально відноситься до Холодногірського району м. Харкова.

За таких обставин, відсутність вказаних вище даних унеможливлює зробити висновок про підсудність позовної заяви.

Таким чином, звертаючись до Ленінського районного суду міста Харкова з даним позовом, позивачу слід надати суду належні докази на підтвердження того, що останнє відоме з а р е є с т р о в а н е місце проживання або перебування відповідача, територіально відноситься до Холодногірського району м. Харкова.

Крім того, за нормою ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтва про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 19 жовтня 2022 року по справі №526/442/22 (провадження №61-6895св22) зважаючи на зміст статей 95, 177 ЦПК України залишення позовної заяви без руху з підстав ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб є порушенням принципу верховенства права, права на справедливий суд, суперечить завданням цивільного судочинства.

Разом із тим, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, позивач не вказує в позовній заяві, що свідоцтво буде надано у судовому засіданні, будь-які клопотання з цього приводу матеріали справи також не містять.

Крім того, у випадку відсутності оригіналу свідоцтва про одруження у позивача, він не позбавлений можливості звернутись до відповідного органу із заявою про отримання дублікату свідоцтва про одруження.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду із заявою про розірвання шлюбу, повинен надати суду оригінал свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання копії ухвали суду. Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків за підписом позивача або його представника через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов