Справа № 685/849/24
Провадження № 2/685/238/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Сороки В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Теофіпольської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, заявивши вимогу визнати за ним право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , успадковане за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Необхідність визнання права власності на спадковий будинок через суд викликана неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючих документів на будинок.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання своїх позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в суд не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву не направила.

Від відповідача Теофіпольської селищної ради надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник позивача не заперечує проти позову в питанні вирішення по суті справи та в оцінці доказів покладається на розсуд суду. Також у відзиві представник просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 прийняв у спадщину за законом майно після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Човгузів Теофіпольської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

Зазначені обставини підтверджуються:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Човгузів Теофіпольського району, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22 квітня 2024 року, відповідно до якого батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Човгузів у віці 74 років;

- витягом про реєстрацію 16 липня 2024 року в Спадковому реєстрі під № 72708777 (№ у нотаріуса 100/2024) спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ;

- довідкою Виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 22 липня 2024 року № 250, відповідно до якої на день смерті ОСОБА_3 , який був зареєстрований по АДРЕСА_1 , складалася з дружини ОСОБА_2 , 1952 р.н., сина ОСОБА_1 , 1979 р.н., невістки, двох внуків та правнука;

- заявою ОСОБА_2 від 19 червня 2024 року № 211 про відмову від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

До складу спадкового майна входить частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , однак, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Теофіпольської райнотокругу від 17 липня 2024 року № 72/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинку через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Статтями 1216 та 1269 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. «Про право громадян на придбання і будівництво індивідуальних житлових будинків» передбачено, що побудовані або придбані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований в Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25 грудня 1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 2 червня 1968 року, зі змінами від 13 грудня 1979 р., кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім`я та по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку.

Таким чином, запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, виготовленого Теофіпольським районним бюро технічної інвентаризації, спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 був побудований в 1979 році.

Як вбачається з наданої Теофіпольською селищною радою виписки з погосподарської книги від 18 липня 2024 року № 244, згідно записів у погосподарських книгах по спірному господарству головою двору був ОСОБА_3 , 1949 року народження, від побудови будинку у 1979 році до своєї смерті у 2024 році.

Таким чином, покійний ОСОБА_3 був главою сім`ї господарства по АДРЕСА_1 .

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець за життя набув право власності на спірний житловий будинок відповідно до закону, який діяв на час його набуття, проте не зареєстрував це право відповідно до закону, який почав діяти пізніше, зокрема, на час своєї смерті.

Після смерті спадкодавця позивач, успадкувавши його майно за законом, набув у порядку спадкування право власності, в тому числі і на належну спадкодавцю частку будинку, яка входить до складу спадщини, а також на господарські будівлі та споруди, як приналежність.

Проте суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на весь будинок, виходячи з наступного.

Як встановлено судом з технічного паспорту на житловий будинок, він був завершений будівництвом у 1979 році. А відповідно до вищезазначеної виписки з по господарської книги, ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 вибули в 1978 році з господарства ОСОБА_5 , тітки ОСОБА_2 , у новостворене господарство, після чого облік вівся по новому господарству, головою якого став ОСОБА_3 , до складу сім`ї входила дружина ОСОБА_2 .

З наданих матеріалів вбачається, що спірний житловий будинок був набутий подружжям Мережинських в шлюбі.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю, чинного на час набуття у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 новоствореного житлового будинку по АДРЕСА_1 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_3 , як одного з подружжя, спадщина відкрилася лише на його частку у спільному майні подружжя, в даному випадку, лише на половину житлового будинку, який було набуто під час шлюбу. Інша половина залишається перебувати у власності дружини покійного ОСОБА_2 , тому право власності за позивачем може бути визнане лише на половину житлового будинку.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223, 1273 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається з (А1) будинку житлового загальною площею 115,8 кв.м., (а) прибудови, (а1) тамбура, (Б) хліва, (В) літньої кухні, (Г) гаража до В, (Д) гаража до Г та (Е) льоху, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Човгузів Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 18 вересня 2024 року.

Суддя Самойлович А.П.