УХВАЛА

31 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 755/11356/21

провадження № 61-79св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Державна іпотечна установа,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної іпотечної установи на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року у складі судді Цимбал І. К. та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 рокуДержавна іпотечна установа звернулася з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 514 995,34 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну предмету застави: двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 31,00 кв. м, загальною площею 51,90 кв. м, для її подальшої реалізації на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року в задоволенні позову Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року стягнуто з Державної іпотечної установи на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника позивача Державної іпотечної установи - Тодосієнка В. М. залишено без задоволення. Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року залишено без змін.

У грудні 2023 року Державна іпотечна установа подала касаційну скаргу, в якій просить додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Касаційний суд вказав, що предметом спору у справі є звернення стягнення на предмет застави (предмет застави). Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову на день подання позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна. Отже заявникові слід зазначити ціну позову з урахуванням вартості спірного майна на день подання позовної заяви.

На виконання ухвали Верховного Суду від 15 січня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху Державною іпотечною установою було надано уточнену касаційну скаргу, в якій зазначено, що ціна позову, з урахуванням вартості спірного майна на день подання позовної заяви, складає 864 955,35 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2024 року поновлено Державній іпотечній установі строк на касаційне оскарження додаткового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року, відкрито касаційне провадження у справ, витребувано справу з суду першої інстанції.

Касаційне провадження підлягає закриттю з таких мотивів.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10- р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що:

ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2024 року касаційну скаргу Державної іпотечної установи залишено без руху, оскільки предметом спору у справі є звернення стягнення на предмет застави, а заявником не було зазначено ціну позову з урахуванням вартості спірного майна на день подання позовної заяви. Позивачу було надано строк для усунення недоліків;

на виконання ухвали Верховного Суду від 15 січня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху Державною іпотечною установою було надано уточнену касаційну скаргу, в якій зазначено, що ціна позову, з урахуванням вартості спірного майна на день подання позовної заяви, складає 864 955,35 грн;

у березні 2024 року матеріали цивільної справи № 755/11356/21 надійшли до Верховного Суду;

аналіз змісту позовної заяви свідчить, що Державною іпотечною установою у позові було вказано ціну позову, яка складає 514 995,34 грн (т. 1, а. с. 1-11);

статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2024 року (на час подання касаційної скарги) - 3 028 грн;

ціна позову у даній справі становить 514 995,34 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000,00 грн).

За таких підстав касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто які не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню.

Процесуальному праву притаманний принцип процесуальної доброї совісті.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (пункт 3 частини другої статті 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом відкрито касаційне провадження на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, тому касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 755/11356/21 за касаційною скаргою Державної іпотечної установи на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат