Справа № 404/547/13- ц
Номер провадження 4-с/404/23/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за скаргою стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни, боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулася до суду зі скаргою, якою просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни у виконавчому провадженні №45987462 та визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни у виконавчому провадженні №45987462 від 07.05.2024 року.

Скаргу мотивує тим, що 26.02.2013 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 146 668,03 грн.

На виконання рішення суду, 18.04.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 404/547/13-ц, в тому числі про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості., який був пред`явлений до виконання до Подільського ВДВС,

Постановою від 07.05.2024 року виконавчий документ повернуто стягувачу.

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки державним виконавцем не виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2024 року прийнято до розгляду скаргу та призначено судове засідання, витребувано від Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №45987462.

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О.В. 03.06.2024 року подала відзив на скаргу.

31.07.2024 року та 01.10.2024 року на виконання вимог ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда надано копію виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.10.2024 року залучено Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

В судовому засіданні представник стягувача підтримала скаргу в повному обсязі, просила задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Представник Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги в повному обсязі.

Державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної О.В. та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши виступ представника стягувача, представника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у її задоволенні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом №1403-VIII.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтями 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З наданої суду копії виконавчого провадження ВП № 45987462 судом встановлено, що 04.09.2014 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Коваль Н.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в якій вставлено, що в ході проведення дій, згідно листа №125 від 01.08.2014 року отриманого від директора ТОВ «ВАГОНЕСТ», боржник ОСОБА_1 звільнений з посади водія. Теперішнє місце роботи боржника невідоме.

Відповідно до наказу №2-к від 17.102013 року ОСОБА_1 звільнений з посади водія за власним бажанням.

27.11.2018 року заступником начальника відділу Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Колодєєвою Наталією Анатоліївною винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Кіровоградського районного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

В свою чергу, державним виконавцем Кіровоградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Шестерик Крістіною Миколаївною прийнято виконавче провадження та постановою від 27.01.2019 року передано виконавче провадження до Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Волоховою Мариною Валеріївною постановою від 30.01.2019 року прийнято виконавче провадження.

Відповідно до відповіді № від 30.01.2019 року на запит №51360935 від 30.01.2019 року останнє місце роботи ОСОБА_1 ТОВ «ГОЛ-АВТО».

13.02.2019 року старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Волоховою Мариною Валеріївною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яку направлено ТО «ГОЛ-АВТО».

Згідно розрахунків розподілу стягнутої з божника сум для задоволення вимог стягувачів по виконавчому провадженню про стягнення коштів з ОСОБА_1 від 04.04.2019 року, 06.05.2019 року, 04.06.2019 року , 10.06.2019 року, 04.07.2019 року, 14.08.2019 року, 12.09.2019 року, 04.10.2019 року, 04.11.2019 року, 29.11.2019 року, 28.01.2020 року, 06.03.2020 року стягнено коштів на загальну суму 9 509,51 грн.

Постановами від 26.01.2021 року, 15.11.2022 року, 16.08.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до відповіді № від 30.01.2019 року на запит №51360935 від 30.01.2019 року останнє місце роботи ОСОБА_1 ТОВ «ГОЛ-АВТО».

24.08.2023 року державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінною Ольгою Вікторівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію ті інші доходи боржника, яку направлено ФОП ОСОБА_4 , що підтверджується копією реєстру відправки листів.

У відповіді на запит № 194645926 від 06.03.2024 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником транспортних засобів у ОСОБА_1 відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби. і

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у ОСОБА_1 відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

У травні 2024 року складено акт державного виконавця в якому зазначено, що перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив.

Крім того, у травні 2024 року державним виконавцем складено акт про те, що згідно відповідей реєструючих органів у боржника відсутнє майно на яке може бути звернене стягнення.

Згідно відповіді № 203279533 від 07.05.2024 року Пенсійний фонд України повідомив, що ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 6 443,37 грн.

Постановою від 07.05.2024 року документ повернуто стягувачу, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із діями та рішенням державного виконавця у виконавчому провадженні, скаржник в порядку ст. 447 ЦПК України звернувся із скаргою до суду.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Статтею 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається із п. 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Положеннями ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

З 22 березня 2022 року набрав чинності Закон України №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", яким вказаний розділ доповнено пунктом 10-2 наступного змісту: «…Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації)…»

Загальновідомою обставиною є введення з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України воєнного стану, який триває до тепер.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

Проаналізувавши матеріали скарги, суд приходить до переконання, що вимоги чинного законодавства державним виконавцем були додержані в повному обсязі та за таких обставин приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, а тому скарга є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги стягувача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курінної Ольги Вікторівни, боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.11.2024 року

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО