УХВАЛА

31 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 524/6460/22

провадження № 61-13998ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК «Інтер-Поліс»), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням від 26 жовтня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області позов ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс», ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 118 894,26 грн, у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 177,25 грн та на професійну правничу допомогу 4 076,82 грн. В решті позовних вимог до ОСОБА_2 відмовив. В частині вимог ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» відмовив.

Додатковим рішенням від 22 листопада 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області заяву ПрАТ СК «Інтер-Поліс» про винесення додаткового рішення задовольнив. Стягнув зі ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Інтер-Поліс» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 465 грн.

Постановою від 08 серпня 2024 року Полтавський апеляційний суд скасував рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 118 894,26 грн. Постановив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовив.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на такі обставини.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України у рішенні у справі № 10-р(II)/2023 визнав пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Конституційний Суд України керувався тим, що у касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених ЦПК України (абзац четвертий пункту 7.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023). Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі заявлена у розмірі 186 575,63 грн, тобто станом на 01 січня 2024 року не перевищує суму двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 х 250 = 757 000), який встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Як на виняткову обставину, за наявності якої підлягає перегляду в касаційному порядку судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, яка не перевищує суму двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заявник посилається на те, що зазначена справа має для нього виняткове значення, оскільки незадоволення позовних вимог не лише порушує його право на отримання заявлених у позові коштів, а й породжує негативний настрій в суспільстві.

Проте, такі доводи колегія суддів не бере до уваги, оскільки зводяться до незгоди з результатом розгляду спору та бажання добитися повторного розгляду справи, яка була предметом розгляду судів попередніх інстанцій, що не є безумовною підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З врахуванням змісту касаційної скарги Верховний Суд визнає, що наявність винятків, зазначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявник не довів, а колегія суддів їх наявність не встановила.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу rаtione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що заявник подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 261, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс», ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров