Справа № 331/4805/24
Провадження № 6/331/463/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі Байрамовій Д.А.

розглянувши подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Романової Марини Олександрівни про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 року державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Романова Марина Олександрівна звернулась до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець вказує, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 54851458 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1966/17 виданого 06.10.2017 року Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 07.04.2017 року та досягнення дитиною повноліття. Вищезазначене виконавче провадження було відкрито 06.10.2017 року.

Відповідно до пункту 1 статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкритгя виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим відправленням за адресами, зазначеними у виконавчому документі (боржнику на адресу: АДРЕСА_1 , стягувачу - АДРЕСА_2 ).

Згідно відомостей від стягувача та відомостей зазначених у виконавчих листах, місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .

14.06.2024 року за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 здійснено виїзд, за результатами якого не виявилось можливим встановити факт проживання боржника та/або наявність/відсутність його майна за даною адресою через відсутність мешканців помешкання. Залишено виклик державного виконавця щодо явки до Відділу.

18.01.2024, 11.06.2024 р. за викликом державного виконавця боржник до Відділу не з`явився.

Таким чином, рішення суду боржником не виконується, відібрати пояснення у боржника за фактом невиконання рішення суду та отримати від нього декларацію про його майно та доходи поки не надається можливим через відсутність останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Також, відповідно до ст. 438 ЦПК України розшук боржника, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувана.

На підставі вищевикладеного просить суд доручити Відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області здійснити привід ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У судовому засіданні державний виконавець підтримав подання та просив його задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином.

Вирішуючи питання розгляду справи суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутність сторін, оскільки ч. 3 ст. 438 ЦПК України не передбачено обов`язковою участі учасників справи при вирішенні питання про привід боржника.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши обґрунтування подання державного виконавця, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника відповідно до ст. 438 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Судом встановлено, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 54851458 з примусового виконання виконавчого листа № 333/1966/17 виданого 06.10.2017 року Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 07.04.2017 року та досягнення дитиною повноліття. Вищезазначене виконавче провадження було відкрито 06.10.2017 року.

Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим відправленням за адресами, зазначеними у виконавчому документі (боржнику на адресу: АДРЕСА_1 , стягувачу - АДРЕСА_2 ).

Згідно відомостей від стягувача та відомостей зазначених у виконавчих листах, місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .

14.06.2024 року за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 здійснено виїзд, за результатами якого не виявилось можливим встановити факт проживання боржника та/або наявність/відсутність його майна за даною адресою через відсутність мешканців помешкання. Залишено виклик державного виконавця щодо явки до Відділу.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, державний виконавець послався на те, що боржник не з`явився на виклики державного виконавця 18.01.2024 та 11.06.2024 р.

Однак, належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_1 отримав виклики державного виконавця про явки до державного виконавця на 18.01.2024 та 11.06.2024 р., суду не надано.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (стаття 3 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було належним чином викликано до державного виконавця на 18.01.2024 та 11.06.2024 р., але він не з`явився без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття, суду не надано.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Романової Марини Олександрівни про примусовий привід боржника - відмовити.

Ухвала (повний текст) підписана 31 жовтня 2024 року без її проголошення відповідно до вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.В. Антоненко