У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 369/21807/23

Провадження: № 22-ц/824/19352/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мороз Наталії Василівни в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»

на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н. С.

у справі позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» про стягнення заборгованості по нарахованій при звільненні заробітній платі, середнього заробітку та компенсації інфляційних втрат за час затримки, відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 116 513,63 грн, з подальшим відрахуваннями встановлених законодавством податків та інших обов`язкових платежів при виконанні рішення суду.

Стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на користь держави судовий збір у сумі 1460 грн.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2024 року.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Мороз Н. В. в інтересах ДП «Науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» подала 22 листопада 2024 року апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 06 грудня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Мороз Наталії Василівни в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року залишено без руху з наданням строку для подання до суду відповідного клопотання (заяви) із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

На виконання вищевказаної ухвали суду, 12 грудня 2024 року адвокат Мороз Н. В. в інтересах ДП «Науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» направила через систему «Електронний суд» до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначила, що повний текст оскаржуваного судового рішення в підсистемі «Електронний суд» було отримано 22 жовтня 2024 року. Однак 17 листопада 2024 року Російською Федерацією було завдано масованого ракетного обстрілу внаслідок чого зазнала пошкоджень енергетична система України. У м. Києві та Київській області було застосовано екстрені відключення світла, а застосування альтернативних джерел забезпечення в період відключення світла не було можливим.

Вирішуючи порушене скаржником питання, суд виходить з наступного.

За правилом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Як убачається із матеріалів справи, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року ухвалено судом першої інстанції за відсутності учасників справи (а. с. 57).

Повний текст рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року виготовлено 22 жовтня 2024 року.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року надіслано судом: 22.10.2024. Зареєстровано: 22.10.2024. Забезпечено надання загального доступу: 23.10.2024.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначила, що повний текст оскаржуваного судового рішення в підсистемі «Електронний суд» було отримано 22 жовтня 2024 року. Однак 17 листопада 2024 року Російською Федерацією було завдано масованого ракетного обстрілу, внаслідок чого зазнала пошкоджень енергетична система України. У м. Києві та Київській області було застосовано екстрені відключення світла, а застосування альтернативних джерел забезпечення в період відключення світла не було можливим.

Апеляційна скарга скаржником направлена до суду апеляційної інстанції 22 листопада 2024 року.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому суд вважає за можливе його поновити.

Апеляційна скарга подана уповноваженою особою у строк, визначений процесуальним законом.

За своїм змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне зупинити дію оскаржуваного судового рішення.

Керуючись, ст.ст. 359-361, 366 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити адвокату Мороз Наталії Василівні в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» строк на апеляційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Мороз Наталії Василівни в інтересах Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» на рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н. С. у справі позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідного виробничого агрокомбінату «Пуща-Водиця» про стягнення заборгованості по нарахованій при звільненні заробітній платі, середнього заробітку та компенсації інфляційних втрат за час затримки, відшкодування моральної шкоди.

Зупинити дію рішення Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року.

В процесі розгляду справ Київським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного судочинства, затверджені рішення зборів суддів № 14 від 31 травня 2024 року, з текстом яких можна ознайомитись за посиланням: https://www.kas.gov.ua/wp-content/uploads/2019/02/Organisation-rules-for-effective-justice.pdf

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та додатних до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк до 10 січня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді: В. А. Нежура

В. В. Соколова