Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1377/24

Провадження № 2/126/641/2024

"23" вересня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання з тих підстав, що як стверджує відповідач ОСОБА_2 є її батьком. Згідно рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10.11.2022 по справі 126/1871/2022 визначено, що відповідач по справі зобов`язаний сплачувати на користь її матері ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. 28.05.2024 їй виповнилося 18 років. На даний час вона навчається на 1-му курсі Бершадського професійного ліцею Вінницької області і її навчання триватиме до 27.06.2025 на державному утриманні не перебуває, стипендію не отримує. Її батько є працездатним і за віком і за станом здоров`я, тому він взмозі надавати матеріальну допомогу їй. У зв`язку з тим, що вона не працює та повністю перебуває на утриманні матері, змушена звернутися до суду, так як потребує аліментів від батька на своє утримання на період навчання. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та 2200 грн. судових витрат.

Позивачка ОСОБА_1 надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, подав відзив в якому відповідно до позовної заяви позивачка, яка є його донькою,

просить суд стягнути з нього аліменти на її утримання на час її

навчання у розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення нею

навчання чи досягнення нею 23 річного віку у зв`язку з тим, яка

обставина настане першою, стягнути з відповідача судові витрати в

сумі 2200 грн. До досягнення повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на її утримання і не ухилявся від свого обов`язку утримувати свою дитину. І після повноліття дочки відповідач згоден допомагати матеріально,

але в меншому розмірі, ніж заявила, позивачка, з огляду на таке. При поданні заяви позивачка надала довідку Бершадського професійного ліцею про навчання, в якій зазначено, що вона навчається на 1 курсі Бершадського професійного ліцею, на державному утриманні не перебуває, стипендії не отримує. Але позивачка не надала графік навчання, не заявлено чи часи навчання дійсно становлять весь робочий день, тиждень, оскільки, якщо в неї є вільний час, та вона має змогу підробляти і частково забезпечувати себе. Він перебуває в офіційному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, двох від шлюбу з ОСОБА_4 та одну дитину дружини від попереднього шлюбу, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов від 06.06.2024 року. Крім того, він є пенсіонером - інвалідом війни та має важкі захворювання внаслідок вибухового поранення. Його дохід складається лише з його пенсії в розмірі близько 20000 грн. на місяць. На сьогоднішній день, враховуючи склад сім`ї його, комунальні платежі, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів медикаментів та постійного лікування, його дохід повністю витрачається на ці потреби. Він згоден виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, судові витрати покласти на обидві сторони пропорціно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10.11.2022 відповідач ОСОБА_2 визнаний батьком позивачки ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 навчається на першому курсі Бершадського професійного ліцею з 01.09.2023 по 27.06.2025. На державному утриманні не знаходиться, стипендії не отримує, що підтверджується довідкою Бершадського професійного ліцею № 62 від 08.04.2024.

Позивачка перебуває на утримані матері ОСОБА_3 , проживають разом, що підтверджується довідкою Бершадської міської ради № 192 від 17.04.2024.

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається, потребує утримання не лише від матері, а також від батька.

Ст. 200 СК України визначає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач, з огляду на те, що ОСОБА_1 навчається, не має можливості працювати та заробляти кошти на своє утримання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, а також стан здоров`я відповідача та наявність інших неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні батька, тому суд прийшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу 2200.00 грн.

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На виконання вимог ч.3 ст. 137 ЦПК України представник позивача адвокат Куцяк Ф.Г. надав суду розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 28.05.2024 та ордер серії АВ № 1126430.

Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задоволено частково, а саме на 80 відсотків, а також, що позивачка просить стягнути на її користь 2200 грн за надану правничу допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1760 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

На підставі ст. 182, 191, 198-200 СК України, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її утримання, у розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з 27.05.2024 року до досягнення дочкою двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1760 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1211,20 грн. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106 Код , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол