Справа № 524/2979/21
Провадження №2/524/725/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю представників: позивача - Сенчука А.О., відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2021 року АТ «Полтаваобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначали, що відповідачі зареєстровані в Кременчуцькій філії ПАТ «Полтаваобленерго» як споживачі послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач надавав відповідачам послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, однак відповідачі в порушення норм чинного законодавства, не виконували обов`язки та не оплачували своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів борг за надані послуги з теплопостачанняу у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 7615,67 грн. за неналежне виконання грошового зобов`язання індекс інфляції - 717,10 грн. та 3 відсотки річних 357,77 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.06.2021 року позов АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 7796,98 грн. за неналежне виконання грошового зобов`язання індекс інфляції - 744,02 грн. та 3 відсотки річних 346,20 грн., а всього 8690,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 567 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії у повернення сплаченого судового збору 567,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 567,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 567,50 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.11.2023 року вищевказане заочне рішення скасоване і призначено справу до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

01.12.2023 року представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Ковальчуком О.М. подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_4 . Посилається на те, що ОСОБА_4 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Договорів з АТ «Полтаваобленерго» про надання комунальних послуг не укладала. Відповідач з початку 2018 року не проживає за вказаною адресою та не є споживачем послуг. Після укладення шлюбу проживає за іншою адресою разом з чоловіком. Не є членом сім`ї власника квартири, в розумінні ст. 64 ЖК України. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності до вимог за період з квітня 2017 року по квітень 2018, що є підставою для відмови в цій частині. Просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

14.12.2023 року позивачем подані письмові пояснення. Зазначають, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Щодо тверджень ОСОБА_4 , що вона не є власником квартири, зазначають, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки ОСОБА_4 , значиться зареєстрованою за вказаною у позові адресою, то вважають, що у неї виник солідарний обов`язок по оплаті комунальних послуг.

У судовому засіданні представник позивача АТ «Полтаваобленерго» - Сенчук А.О. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях.

Представник відповідача ОСОБА_4 -ОСОБА_1 просить у задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити з підстав викладених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п.18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції станом на день розгляду справи) споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем) розрахуватися за спожиті послуги, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ст.12, ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладений на сторони спору, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) не позбавляє учасника справи обов`язку подати суду докази існування обставин, які є істотними для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що АТ «Полтаваобленерго»надавало послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої водидо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем станом на 29.03.2021 року борг по оплаті наданих позивачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та центрального постачання гарячої води за період з листопада 2017 року по липень 2019 року становить 7615,67 грн., із них: сума боргу за послугу з централізованого опалення 7186,35 грн.; - сума боргу за послугу з централізованого постачання гарячої води 429,32 грн.

Крім того, в порядку ст.625 ЦК України позивачем нараховано на суму заборгованості інфляційні втрати у розмірі 717,10 грн. та 3% річних у розмірі 357,77 грн.

У самій позовній заяві відсутні дані щодо правового статусу квартири та її мешканців.

Відповідно до довідок Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 15.04.2021 № 5246/01-32, від 15.04.2021 №5248/01-32, від 15.04.2021 № 5247/01-32, від 15.04.2021 № 5245/01-32 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, 22 жовтня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1360.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , кожен окремо, суду показали, що ОСОБА_4 з вересня 2017 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ще до реєстрації шлюбу проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 за іншою адресою.

З наведеного слідує, що позивач не довів належними і допустимими доказами те, що відповідач ОСОБА_4 у період злистопада 2017 року по липень 2019 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 та була споживачем (фактичних) послуг з теплопостачання за цією адресою або ж вона є співвласником квартири.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води задоволенню не підлягають.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що заборгованість підлягає до стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які були споживачами послуг, які надавалися АТ «Полтаваобленерго», а тому з останніх на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по оплаті вартості за надані послуги теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 7615,67 грн., за неналежне виконання грошового зобов`язання індекс інфляції - 717,10 грн. та 3 відсотки річних 357,77 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі по 756,67 грн.

Відповідачем ОСОБА_4 у відзиві на позовну заяву заявлено про стягнення з позивача судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. та судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 536,80 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи характер інституту судових витрат, вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, оплата послуг адвоката безпосередньо пов`язана з розглядом справи, а тому до уваги судом береться складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, складання відзиву.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду витяг з договору про надання правничої допомоги № 23/10-4 від 23.10.2023, укладений між адвокатом Ковальчуком О.М. та Розсохою О.Д., акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 23/10-4 від 23.10.2023 з зазначенням наданих послуг та кількістю годин. Суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

В частині стягнення судового збору у розмірі 536,80 грн. за подачу заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити, оскільки розподіл судових витрат регулюється нормами ст. 141 ЦПК України та стягнення судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення не передбачено.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» заборгованість за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в розмірі 7615,67 грн., за неналежне виконання грошового зобов`язання індекс інфляції - 717,10 грн. та 3 відсотки річних 357,77 грн., а всього 8690,54 (вісім тисяч шістсот дев`яносто) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» у повернення сплаченого судового збору 756,67 грн.

В частині позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», юридична адреса: м.Полтава, вул. Старий поділ, 5, .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ..

Суддя О.С. Предоляк