Справа № 541/2572/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Вергун Н.В.,
за участю секретаря судових засідань Курінної Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково виробничого підприємства « КВАРСИТ » про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, -
18 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Костянтинівського державного науково - виробничого підприємства « КВАРСИТ » про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати в розмірі 375 151 грн. 47 коп.
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що у період часу з 01 листопада 1999 року по теперішній час перебуває у трудових відносинах з Костянтинівським державним науково - виробничим підприємством « КВАРСИТ ». У зв`язку з веденням в Україні військового стану, з 01 червня 2022 року позивач перебуває у відпустці.
На даний час, відповідачем нарахована заробітна плата у розмірі 375 151 грн. 47 коп., що підтверджується довідкою № 1 522 від 08 липня 2024 року.
Зважаючи на те, що нарахована заробітна плата не виплачена, позивач просив стягнути її розмір з відповідача.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 липня 2024 року цивільну справу № 541/2572/24 передано за підсудністю на розгляд Шишацькому районного суду Полтавської області ( а. с. 26 ).
19 серпня 2024 року справа № 541/2572/24 надійшла на адресу Шишацького районного суду Полтавської області.
Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, у зв`язку з чим розгляд справи призначено о 13 год. 00 хв. 27 вересня 2024 року ( а. с. 31 ).
27 вересня 2024 року розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 21 жовтня 2024 року ( а. с. 35 ).
21 жовтня 2024 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує ( а. с. 39 ).
Відповідач повторно, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив, правом подати відзив на позов не скористався.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 01 листопада 1999 року позивач був прийнятий на посаду головного конструктора Костянтинівського державного науково виробничого підприємства « КВАРСИТ », що підтверджується копією трудової книжки від 23 березня 1962 року ( а. с. 4 - 15 ).
Відповідно до довідки № 1 498 від 27 травня 2024, виданої Костянтинівським державним науково виробничим підприємством « КВАРСИТ », заборгованість по заробітній платі позивача, станом на 27 травня 2024 року, становить 375 151 грн. 47 коп. без урахування податків та зборів ( а.с. 16 ).
При цьому, факт наявності невиплаченої позивачу заробітної плати стороною відповідача не заперечується.
Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку.
Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Судом встановлено, що відповідач не виконував свого обов`язку та своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, внаслідок чого за період з липня 2018 року по травень 2022 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 375 151 грн. 47 коп. Відповідач свого обов`язку не виконав, чим порушив права позивача, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення боргу по заробітній платі у повному обсязі.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з липня 2018 року по травень 2022 року у загальному розмірі 375 151 грн. 47 коп.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд відзначає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 751 грн. 51 коп., оскільки позивач звільнений від його сплати відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського державного науково виробничого підприємства « КВАРСИТ » про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, -задовольнити.
Стягнути з Костянтинівського державного науково виробничого підприємства « КВАРСИТ » на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 375 151 грн. 41 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з Костянтинівського державного науково виробничого підприємства « КВАРСИТ » на користь держави судовий збір у розмірі 3 751 грн. 51 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання, як внутрішньо - переміщеної особи, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Головуючий суддя: