Справа № 572/3364/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/3364/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинковолодінням АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстрації у вказаному житлі.

В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що позивач є власником будинковолодіння АДРЕСА_1 , в якому з 2008 року почала проживати ОСОБА_5 із своїм сином ОСОБА_6 . Крім цього, відповідачі зареєстрували місце свого проживання у встановленому законом порядку за вказаною адресою.

З часом стосунки між сторонами погіршились, через що відповідачка із сином переїхали проживати у с.Тинне Сарненського району Рівненської області, де і постійно проживають на даний час.

Позивач вказує, що відповідачі добровільно залишили місце проживання у будинковолодінні АДРЕСА_1 , жодних перешкод їм в проживанні ніхто не чинив, а тому вони є такими, що втратили право користування цим житлом.

За змістом позовної зави - факт реєстрації відповідачів у належному йому будинковолодінні порушує його права як власника цього майна, через що він звернувся до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач, а в подальшому його представник подали письмову заяву, якою заявлені до відповідачів вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились вдруге, були повідомлені про час слухання справи належним чином, не повідомили суд про причини неприбуття, відзив на позовну заяву не подали. Позивач не висловив заперечень щодо заочного вирішення справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутності, також, позивачем надані додаткові письмові докази для долучення до матеріалів справи.

Заявлені клопотання судом задоволені.

Крім цього, 09 лютого 2024 року від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, а саме : позивач просить додатково визнати такими, що втратили право користування житлом - будинковолодінням АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстрації у вказаному житлі, неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Вказана заява є саме заявою про збільшення позовних вимог, так як під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Однак, відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України - позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки позивачем не заявлялось клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2023 року відкрито у цій справі загальне позовне провадження.

Підготовче провадження у справі завершено ухвалою суду від 18 січня 2024 року, справу призначено до судового розгляду.

Отже, у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана із порушенням строків, визначених ст.49 ЦПК України слід відмовити, а справу розглядати в межах первісних вимог.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу володіння житловим приміщенням, власником якого є позивач. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

На підтвердження свого права на спірне житло позивачем суду надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою : АДРЕСА_2 , яка на праві спільної часткової власності належить, в тому числі, позивачу, а також копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 жовтня 2005 року, згідно із яким позивач, який проживає по АДРЕСА_1 , прийняв спадщину після смерті матері.

Позивач вказує, що є власником житла, розташованого по АДРЕСА_1 , відповідачами стосовно цього заперечень не висловлено.

Відповідно до інформації, отриманої судом із Єдиного державного демографічного реєстру №308879 та №308891 від 07 листопада 2023 року відповідачі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дійсно зареєстровані у будинковолодінні АДРЕСА_1 .

Вказані обставини додатково підтверджуються дослідженою судом копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 .

Однак, копія довідки №5232 від 08 грудня 2020 року, виданої Немовицькою сільською радою, доводить, що ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6 фактично без реєстрації проживають у АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із наданих суду додатково письмових пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом встановлено, що відповідачі дійсно не проживають за місцем реєстрації - по АДРЕСА_1 , з вересня 2014 року.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі є зареєстрованими у належному позивачу на праві власності житлі, в якому не проживають більше року.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В позовній заяві позивач зазначав, що наявність реєстрації у належному йому на праві власності житлі сторонніх осіб порушує його права власника цього майна, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Враховуючи досліджені судом докази, якими доведено факт непроживання відповідачів у належному позивачу на праві власності житлі, а також ті обставини, що доказів на спростування вказаних обставин відповідачем, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України надано не було, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 379, 383, 395, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 280, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_3 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_3 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) - задовольнити.

Визнати ОСОБА_11 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинковолодінням АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстрації у вказаному житлі у встановленому законом порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: