Справа № 444/1849/24
Провадження № 2/444/830/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 жовтня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у залі суду у місті Жовква Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з регламентною виплатою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з регламентною виплатою з підстав зазначених у позові.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. 18.06.2024 року подав на адресу суду заяву з проханням здійснювати розгляд справи за відсутності позивача. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи триччі повідомлявся належним чином, в тому числі додатково шляхом оголошення на офіційному вебсайті Судова влада України.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав.

Клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших не подано.

У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 31 травня 2021 року приблизно о 03 год. 40 хв. в с. Сопошин Львівського району Львівської області по вул. Богдана Хмельницького у напрямку м. Жовква, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «АUDI А6» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (власник авто ОСОБА_3 ). Внаслідок ДТП ОСОБА_2 від отриманих тяжких тілесних травм загинув.

Вказані обставини ДТП були встановлені на досудовому слідстві (провадження № 0000577) та відображені у вироку Жовківського районного суду Львівської області від 12.08.2022 р. у справі №444/2349/21 у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_1 за ст. 286-1 ч. З КК України, що видно з копії вироку та витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.6-14).

На час ДТП водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «АUDI А6» державний номерний знак НОМЕР_1 без чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Про це свідчить відсутність інформації щодо страхування вказаного транспортного засобу в єдиній централізованій базі даних МТСБУ, доступ до якої є вільним в мережі Інтернет, що видно з копії витягу з ЦБД МТСБУ (а.с.15).

Транспортний засіб марки «RENAULT KANGOO» державний номерний знак НОМЕР_2 , на час ДТП був забезпечений полісом № АР889873, що видно з коп полісу (а.с.24).

Відповідно вимогам Закону України від 01.07.2014 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами є обов`язковим.

Згідно п.21.1 ст.21 Закону, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Заподіяна Відповідачем внаслідок ДТП шкода не була відшкодована потерпілим особам.

Відповідно до положень п.п.а п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність.

Відшкодування шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого регулюється ст. 27 Закону.

У відповідності до п. 27.1. Закону відшкодування виплачується МТСБУ, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є прямим наслідком цієї ДТП.

У відповідності до 27.4 Закону позивач здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання МТСБУ документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

У зв`язку з настанням події, представник ОСОБА_4 , діючий на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 (дружини загиблого) та ОСОБА_5 (матері загиблого), звернувся до МТСБУ з відповідними заявами про здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_6 , копії яких долучені до матеріалів справи.

Керуючись п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону та на підставі наданих документів, МТСБУ здійснило відповідну виплату:

- 216 000,00 грн. - відшкодування пов`язане із втратою годувальника на користь ОСОБА_5 ;

- 15 730,00 грн. - відшкодування пов`язане з витратами на поховання на користь ОСОБА_3 ,

що підтверджується відповідними документами.

З огляду на викладене, позивач виконав покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної водієм транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована на час ДТП.

Згідно з частинами 1,2,5 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів (тощо), що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання (частина третя статті 1193 ЦК У країни). Чинне законодавство України не передбачає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у наступних Постановах:

-від 05 червня 2019 року у справі №466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18);

-від 15 серпня 2019 року у справі №756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18);

-від 02 жовтня 2019 року у справі №447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18);

-від 11 грудня 2019 року у справі №601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18);

-від 03 червня 2020 року у справі №345/3335/17 (провадження № 61-22598св18);

-від 07 жовтня 2020 року у справі №742/637/19 (провадження № 61-320св20);

-від 21 квітня 2021 року у справі №450/4163/18 (провадження № 61-69св21).

Статтею 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

А отже, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, після проведення виплат потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Із врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу витрат повязаних з регламентною виплатою, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст.76-82, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Сопошин, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 15.04.2016 року) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , р/р НОМЕР_4 в АТ "Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313) суму сплаченого відшкодування врозмірі 231 730 (двісті тридцять одна тисяча сімсот тридцять) гривень 00 коп. та судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

У стягненні з відповідача в користь позивача 447,95 грн. судового збору - відмовити.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення суду складено 21.10.2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.