Справа № 301/3046/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 15 листопада 1997 року у виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області (свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1 ).

Під час проживання у шлюбі у сторін народилось троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Старші дочки вже повнолітні, мають свої сім`ї та проживають окремо, а син ОСОБА_5 проживає і буде проживати разом зі нею. Як стверджує позивач ОСОБА_2 , спору між нею та відповідачем щодо проживання дитини не виникає.

Спільне життя у сторін не склалось. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 часто виникали сварки, непорозуміння. Також, ОСОБА_2 стверджує, що під час скандалів відповідач ображав її нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність, мали місце бійки між ними. У сторін різні погляди на життя. Позивач визнає те, що можливо і її моя вина в тому, що вони стали чужими людьми. Разом з відповідачем не проживають понад 6 місяців, не ведуть спільного господарства. Між ними давно зникли почуття поваги, любові та довіри.

За таких обставин на думку позивача, подальше спільне життя з відповідачем не можливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини. Зберігати такі шлюбні стосунки не має потреби, оскільки вони різні люди за характером та поглядами на життя. Строк для примирення позивач просить не надавати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, зазначила, що заперечує проти надання судом строку для примирення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги викладені в позовній заяві визнає і проситьшлюб укладений з позивачем ОСОБА_2 розірвати.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі із 15 листопада 1997 року, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 (а.с.6) .

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як було з`ясовано судом, сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося. Подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя та є людьми різних характерів і поглядів, між подружжям немає почуттів поваги та любові. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем остаточно втратив сенс, носить формальний характер та відверто суперечить інтересам обох. Спільного побуту подружжя не веде вже понад 6 місяців.

Шлюб позивач та відповідач розривають вперше.

Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній.

На підставі чого, суд погоджується з твердженнями позивача, про те, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе, тому він бажає його розірвати. Також, суд враховує те, що відповідачем в судовому засіданні позовні вимоги було визнано.

Враховуючи вищенаведене, суд акцентує увагу на тому, що відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.4, 12,19, 83, 175, 177,184 , 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.105, 110, 112 СК України суд,

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 15 листопада 1997 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , виконкомом Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області України, про що, згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 , було зроблено актовий запис № 47 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04.11.2024 року.

Суддя: І.А. Даруда