Провадження № 2-о/537/146/2024
Справа № 537/4864/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2024 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою згідно якої прохала суд встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів від 05 листопада 1996 року, в якому вона помилково зазначена на ім`я як « ОСОБА_2 ».

В обґрунтуванні заяви вказала, що 05.11.1996 року та отримала свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів, де її ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », а не як « ОСОБА_3 ». Тобто, у вказаному правовстановлюючому документі на квартиру її ім`я записане невірно, а саме « ОСОБА_2 », в той час як правильне написання її імені « ОСОБА_3 » .

Після звернення до Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради щодо вчинення реєстраційних дій їй було відмовлено у вчиненні державної реєстрації права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , через те що у свідоцтві про право власності на житло Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів від 05 листопада 1996 року вказано ОСОБА_4 , де ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », а не як правильно « ОСОБА_3 ».

Після звернення до Департаменту житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, позивачу було вказано звернутися з заявою до суду для виправлення розбіжностей які виникли у свідоцтві про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів 05.11.1996 року.

Таким чином, оскільки в свідоцтві про право власності на житло її прізвище вказане невірно, і виправити помилку в його написанні в ньому неможливо, то вона не має можливості реалізувати своє право на реєстрацію житлового приміщення в Єдиному реєстрі речових прав на нерухомість, тому змушена звернутись до суду з цією заявою про приналежність їй свідоцтва про право власності на квартиру.

Ухвалою суду від 24.09.2024 заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася,подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та прохає їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, завчасно направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують та прохають задовольнити.

Враховуючи наявні заяви, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 03.01.2002 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, прізвище, ім`я, по батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Адреса місця реєстрації вказана, як: АДРЕСА_2 (дата реєстрації: з 8.04.1997 р.). також маються відмітки про реєстрацію шлюбу 20.10.2001 року з ОСОБА_5 .

Відповідно копії свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області від 20 жовтня 2001 року серії 1КЕ № 072719 громадянин ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружились ІНФОРМАЦІЯ_2 та після одруження ОСОБА_6 отримала прізвище : « ОСОБА_7 ».

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 05.11.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 05.11.1996 року №10834/1, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Тобто, вбачається, що прізвище ім`я по батькові заявника у означеному вище свідоцтві зазначено, як « ОСОБА_4 », тоді як у паспорті громадянина України « ОСОБА_1 ».

Після звернення до Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради щодо вчинення реєстраційних дій їй було відмовлено у вчиненні державної реєстрації права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , через те що у свідоцтві про право власності на житло Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів від 05 листопада 1996 року вказано ОСОБА_4 , де ім`я зазначено як « ОСОБА_2 », а не як правильно « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що зазначений вище документ, а саме свідоцтво про право власності на житло від 05.11.1996 року, що видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 05.11.1996 року №10834/1, належить заявнику, при цьому у вказаному документі різниться написання імені заявника з її іменем, зазначеним у паспорті громадянина України.

Вказаний документ, важливий для заявника з метою подальшої державної реєстрації права власності на означене нерухоме майно, при цьому встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, а це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З урахуванням наведеного, вимоги заявника щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб: Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів 05 листопада 1996 року .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич