Справа №476/447/24
Провадження № 22-ц/812/1533/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Черняковою Н.В., повний текст складено 22 серпня 2024 року, у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 04 жовтня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-4682210, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

25 січня 2022 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 25012022.

Згідно вказаного договору ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 00-4682210 від 04 жовтня 2021 року.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 15640 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованості за процентами - 10640 грн.

Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15640 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором № 00-4682210 від 04 жовтня 2021 року у сумі 7850 грн., 1215 грн. 85 коп. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнуто з ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на користь ОСОБА_1 8030 грн.70 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки сума основного боргу у розмірі 5000 грн. відповідачем не сплачувалася, то відповідно позовні вимоги про стягнення тіла кредиту є обґрунтованими, а вищевказана сума тіла кредиту підлягає стягненню.

Щодо стягнення відсотків суд зазначив, що враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період поза межами погодженого сторонами строку кредитування, є безпідставними.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою та такою, що підтверджена належними доказами суму заборгованості за процентами за період з 04 жовтня 2021 року по 03 листопада 2021 року включно у розмірі 2850 грн. (5000 грн.+1,9%=95 грн.*30днів).

Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд першої інстанції вказав, що враховуючи заперечення представника позивача щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, а також беручи до уваги час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову та категорію справи на підставі письмових матеріалів справи, суд вважає обґрунтованими та співмірними складності справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8030,70 грн., що розраховані пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вказує, що вказане рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором є таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просили скасувати рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року про часткове задоволення позовних вимог у частині розміру заборгованості, яка підлягає стягненню за кредитним договором №00-4682210 та прийняти постанову, якої позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно пункту 1.3 кредитного договору кредит надається строком на 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 03 листопада 2021 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку передбаченому пп. 1.3.1.-1.3.3. цього договору.

Відповідно до п. 1.3.3 кредитного договору Після кожної пролонгації строку дії кредиту, День повернення кредиту зазначається в Особистому кабінеті. Новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується Кредитодавцем в Особистому кабінеті за наявності письмової вимоги Позичальника.

Також у Розділі 3 визначено Порядок розрахунку процентів Кредитного договору №00-4682210 чітко зазначається система нарахування процентів, а також наслідки несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку Кредитодавця на платіжну картку Позичальника до Дня повернення кредиту, з урахуванням всіх пролонгацій, у разі якщо в День повернення кредиту відбулося фактичне погашення кредиту в повному обсязі. У випадку невиконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний в п.1.3. Договору строк, або не оформлення Пролонгації такого кредиту на інший (новий) строк користування, проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 90-та Календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 п. 4.3.1 кредитного договору (Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором) з 08 листопада 2021 року по 25 січня 2022 року йому за кредитним договором було здійснено нарахування відсотків у відповідності до умов підписаного ним кредитного договору. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору №00-4682210 у випадку невиконання зобов`язання по поверненню заборгованості у вказаний в п.1.3. Договору строк, або не оформлення Пролонгації такого кредиту на інший (новий) строк користування, проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 90-та Календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Відповідачу проценти нараховувалися протягом 90 днів, отже, відповідно до умов договору.

Щодо розміру нарахованих процентів, то згідно з абз. 2 п. 3.2 кредитного договору - з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості Кредитодавець здійснює коригування заборгованості шляхом відновлення щоденного нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється з 1 (першого) дня виникнення прострочки, але не більше, ніж до 90 (дев`яностого) дня прострочення (відповідно до пункту 1.4 та підпунктів 1.4.1-1.4.2 Договору). Незалежно від суми заборгованості по кредиту, проценти нараховуються на початкову суму кредиту, визначену в п.1.2 Договору, протягом строку визначеного Договором.

Отже, ОСОБА_1 свідомо уклав даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договору, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором №00-4682210.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то на їх думку в оспорюваному рішенні суду не взято до уваги, що обсяг виконаних представником і відповідача робіт не співмірний із сумою стягнення.

Звертають увагу, що у розрахунку витрат на професійну правничу допомогу адвокатом обсяг наданої роботи, значно перевищує складність вказаної роботи.

Також зазначають, що за ознайомлення із судовою практикою з аналогічних позовних вимог адвокат зазначила оплату у розмірі 4 000,00 грн., однак у відзиві не було наведено належної кількості практики суду, правових позицій ВС України.

Вказують, що за написання відзиву розміром у 1 арк. адвокат вимагає 10 000,00 грн., що є очевидно завищеною сумою, оскільки сам відзив не містить належно обґрунтованих аргументів, містить описки, по змісту відзиву понесені витрати становлять 15 000,00 грн., а у прохальній частині зазначена сума 16 000,00 грн., що свідчить про відсутність належного використання часу для його підготовки.

Вважають, що фактично за своєю природою дані послуги не носять у собі надскладний характер виконаної роботи, а тому, зазначені Позивачем судові витрати в розмірі 16 000,00 є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат та критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Про розгляд справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 жовтня 2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-4682210 у формі електронного документу на підставі анкети-заяви позичальника на отримання кредиту на відповідному інтернет-ресурсі https://kachay.com.ua. З боку відповідача договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 29-31).

Пунктами 1.1-1.4 вказаного кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає кредит у національній валюті в розмірі 5000,00 гривень строком на 30 днів, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит у строк до 03 листопада 2021 року, сплативши проценти за користування кредитом в розмірі 1,9% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 24079,41% річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту 7850,00 гривень.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима відповідачем матеріали справи не містять.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, яка станом на дату звернення до суду становить 15640 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 5000,00 грн., заборгованості за відсотками - 10640,00 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення процентів згідно п. 1.4 кредитного договору в розмірі 10640,00 грн.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.

Так, за умовами укладеного сторонами договору кредиту від 04 жовтня 2021 року ТОВ «Качай гроші» надало позичальнику суму кредиту 5000,00 грн., а останній зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 30 днів до 03 листопада 2021 року.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору сторони погодили фіксовану процентну ставку - 1,90 % в день. Нарахування процентів здійснюється за фіксованою процентною ставкою з 1 дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п. 6.3 договору.

Підпунктами 1.3.1, 1.3.2 п.1.3 кредитного договору передбачено, що строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 договору, у випадку, якщо на день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані, виходячи з кількості днів, що встановленні в п.1.3 договору та передували (поспіль) дню поверненню кредиту (включно). У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 цього договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором та оплати неустойки (пені та штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом.

Пунктом 1.8 кредитного договору визначено загальні умови продовження строку кредиту (пролонгації). Строк кредиту, встановлений п.1.3 цього договору, може бути продовжений за бажанням позичальника та за умови оплати позичальником процентів, нарахованих на початкову суму заборгованості за кредитом станом на дату, коли відбувається продовження строку кредиту. Процентна ставка за користування кредитом з дати, коли відбувається продовження строку кредиту, становить 1,7% в день. Строк кредиту може бути продовжений за бажанням позичальника в особистому кабінеті на період 7, 14, 30 календарних днів або іншу індивідуальну кількість календарних днів в межах первісного строку кредитного договору, починаючи з дати, наступної за датою закінчення строку кредиту, визначеного п.1.3 цього договору. В разі, якщо позичальник звертається в особистому кабінеті з проханням продовження строку кредиту після спливу строку, зазначеного п.1.3 цього договору, продовження (пролонгація) відбувається в разі оплати позичальником процентів, а також неустойки, визначеної п.6.5 цього договору, за фактичний період користування кредитом. Право на продовження строку кредиту у позичальника триває до спливу 90 календарних днів з дати закінчення строку кредиту, визначеного п.1.3 цього договору. В разі, якщо позичальник скористався своїм право на збільшення строку кредиту (пролонгацію) в порядку, визначеному в п.1.8 цього договору, строк дії договору вважається продовженим на відповідну кількість днів, яка була обрана позичальником в особистому кабінеті. Сторони погодили, що настання відкладальних обставин, що мають наслідки продовження строку кредиту, не є зміною істотних умов цього договору та не потребує внесення змін до цього договору. В такому випадку дія договору продовжується на відповідну кількість календарних днів відповідно до кількості здійснених пролонгацій та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Строк кредиту в такому разі закінчується в останній день останньої здійсненої пролонгації, в який позичальник повинен здійснити погашення кредиту, а саме: сплатити кредитодавцю проценти за фактичний період користування кредитом та повернути суму кредиту в порядку, визначеному договором. В разі невиконання зобов`язання щодо погашення кредиту за кредитним договором відбувається нарахування неустойки в порядку, визначеному п. 6.5 цього договору.

Згідно з п. 6.3 договору у разі порушення позичальником строків виконання зобов`язання протягом пільгового періоду, а саме з 1 по 3 день прострочення виконання зобов`язання позичальника, нарахування процентів не здійснюється, а з 4 дня прострочення заборгованості кредитор визнає заборгованість проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою, яка здійснюється з 1 дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення.

Тобто сторонами було погоджено процентну ставку у розмірі 1,90 % на день, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування протягом 30 днів з 04 жовтня 2021 року по 03 листопада 2021 року за користування кредитними коштами (стаття 1048 ЦК України).

Крім того, умовами договору передбачено, що якщо позичальник прострочив виконання грошового зобов`язання, нараховуються проценти за користування кредитом за ставкою 1,90 % на день з 1 дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення (стаття 625 ЦК України).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 10640,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за договором № 00-4682210 від 04 жовтня 2021 року збільшити цей розмір з 7850 грн. до 15640 грн.

Апеляційна скарга доводів щодо незгоди з висновками суду про стягнення заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн. та заборгованості по відсоткам 2850 грн. не містить, а відтак апеляційним судом рішення суду в цій частині не переглядається.

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки за результатом перегляду справи судом апеляційної інстанції позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу відсутні, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з відповідача на користь позивача та збільшує цей розмір з 1215,85 грн. до 2422,40 грн.

Враховуючи зазначене, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2906,40 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити частково.

Рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2024 року змінити, виклавши резолютивну частину наступній редакції.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнення з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" () заборгованість за договором № 00-4682210 від 04 жовтня 2021 року - 15640 (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок) грн., витрати по сплаті судового збору - 2422 (дві тисячі двісті двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" () 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.