Справа № 930/2631/23
Провадження №2/930/96/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.,

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Немирівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Немирівської міської ради 05.04.1989 року № 664 та земельна ділянка площею 0,1000 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 418607, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка стверджує, що вона є спадкоємцем за законом на житловий будинок «А», загальна площа якого - 74,9 кв.м., житлова - 43,8 кв.м., допоміжна - 31,1кв.м.,з господарчими будівлями та спорудами а саме: «а»- навіс, «Б/під»- погріб, «Б»- господарча будівля, «б»- сарай, «Т»- убиральня, «1-2»- огорожа, «3»- колодязь, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га., кадастровий номер якої згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 010100:01:008:0264, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

У позивачки виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно.

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

06 вересня 2023року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 915/02- 31.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є та обставина, що при огляді наданих документів було встановлено, що на свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Немирівської міської ради 05 квітня 1989 року № 664, відсутня печатка та підпис голови виконкому Немирівської міської ради народних депутатів УРСР, натомість проставлена печатка виконавчого комітету Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області, держави Україна.

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

06 вересня 2023року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії № 914/02- 31.

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є та обставина, що при огляді наданих документів виявлено розбіжності, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 418607, виданому 30 травня 2012 року Немирівською міською радою на ім`я ОСОБА_2 , зазначений кадастровий номер :01:008:0264, а у Витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, номер витягу НВ-023, виданого 11 серпня 2023року, зазначено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер: :01:008:0438 є ОСОБА_2 .

У відповіді на заяву позивачки про надання роз`яснення, щодо розбіжностей кадастрового номера земельної ділянки, яка була розглянута Відділом №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, їй було повідомлено, що під час друку державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №418607, на ім`я ОСОБА_2 , який був виданий на підставі рішення Немирівської міської ради 3 сесії 6 скликання від 28.02.2011 року, допущено помилку в кадастровому номері :01:008:0264. В дійсності вище згаданій земельній ділянці площею 0,1000 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, присвоєно кадастровий номер :01:008:0438.

У зв`язку із вище викладеним позивачка звернутись до суду та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на: житловий будинок - «А», загальна площа якого - 74,9 кв.м., житлова - 43,8 кв.м., допоміжна - 31,1кв.м.,з господарчими будівлями та спорудами а саме: «а» навіс, «Б/під» погріб, «Б» господарча будівля, «б» сарай, «Т» убиральня, «1-2» огорожа, «3» колодязь, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1000 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:008:0438.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 11.10.2023 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

18.12.2023 ухвалою суду витребувано у державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області Кнап Л.П. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 16.10.2023 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

У судове засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Примакова В.В. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився. Згідно з поданою письмовою заявою просив розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

З цієї норми також випливає те, що таке визнання має не суперечити закону і не порушувати права свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що згідно з копією паспорта серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дубовець Немирівського району Вінницької області, зареєстрована з 14.04.1989 за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстровано шлюб з ОСОБА_2 , 1961 р.н.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб 05.11.1983, після укладення якого їм присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Немирів Вінницького району Вінницької області, актовий запис №42.

Після його смерті залишилося спадкове майно.

Згідно довідки КП «Немирівське РБТІ» №117 від 18.02.2019 по даним архіву КП «Немирівське РБТІ» станом на 01.01.2013 рік житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 Тульчинським бюро технічної інвентаризації 05.04.1989 р. в реєстровій книзі №13 Р№1606, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Немирівської міської ради 05.04.1989 р. №664.

Згідно Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуальної забудови від 28.12.1988 будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який здається домоволодільцю ОСОБА_2 , рахується прийнятим.

Рішенням №5 виконкому Немирівської міської Ради народних депутатів Вінницької області УРСР від 17.01.1989 затверджений акт введення в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1 , побудованого гр. ОСОБА_2 та вирішено просити Тульчинський МБТІ видати гр. ОСОБА_2 свідоцтво на право особистої власності.

Згідно свідоцтва №664 від 05.04.1989 на право особистої власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Немирівської міської Ради народних депутатів, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Немирівської міської Ради народних депутатів від 17.01.1989 №5.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №157936530 від 28.02.2019 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №418607 ОСОБА_2 , який проживає: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Немирівської міської ради 3 сесії 6 скликання від 28.02.2011 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га. земельна ділянка розташована: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:008:0264.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 11.08.2023 земельна ділянка, кадастровий номер :01:008:0438, яка розташована: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1000 га, на праві приватної власності належить ОСОБА_2 згідно Державного акту від 04.10.2012 серії ЯМ №418607, виданого на підставі рішення органу місцевого самоврядування 3 сесії 6 скликання Немирівської міської ради 28.02.2011.

З спадкової справи №28/2023, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , встановлено, що заявою від 08.02.2023 ОСОБА_1 спадщину після свого чоловіка ОСОБА_2 прийняла.

Згідно довідки №907 від 08.02.2023, виданої виконкомом Немирівської міської ради, гр.. ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент відкриття спадщини за даною адресою зареєстрована: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

05.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак 06.09.2023 отримала відмову нотаріуса у зв`язку із тим, що при огляді наданих документів встановлено, що на свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Немирівської міської ради 05 квітня 1989 року № 664, відсутня печатка та підпис голови виконкому Немирівської міської ради народних депутатів УРСР, натомість проставлена печатка виконавчого комітету Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області, держави Україна.

Також, 05.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , однак, 06.09.2023 отримала відмову нотаріуса у зв`язку із тим, що при огляді наданих документів виявлено розбіжності, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 418607, виданому 30 травня 2012 року Немирівською міською радою на ім`я ОСОБА_2 , зазначений кадастровий номер :01:008:0264, а у Витязі з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, номер витягу НВ-023, виданого 11 серпня 2023року, зазначено, що власником земельної ділянки, кадастровий номер: :01:008:0438 є ОСОБА_2 .

Згідно відповіді на заяву позивачки про надання роз`яснення, щодо розбіжностей кадастрового номера земельної ділянки, яка була розглянута Відділом №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, їй було повідомлено, що під час друку державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №418607, на ім`я ОСОБА_2 , який був виданий на підставі рішення Немирівської міської ради 3 сесії 6 скликання від 28.02.2011 року, допущено помилку в кадастровому номері :01:008:0264. В дійсності вище згаданій земельній ділянці площею 0,1000 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, присвоєно кадастровий номер :01:008:0438.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статтей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1269 ЦК України одним із способів прийняття спадщини є подання спадкоємцем нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про її прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та пп.4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №418607, який видано ОСОБА_2 кадастровий номер земельної ділянки зазначений :01:008:0264, тоді як згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності кадастровий номер цієї земельної ділянки :01:008:0438. Згідно відповіді Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №689/25-23 від 18.08.2023 під час друку державного акту серії ЯМ №418607 допущено помилку в кадастровому номері земельної ділянки.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 126 ЗК України документами, які посвідчують право власності на земельну ділянку є: державний акт, цивільно-правова угода, свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року, а саме, відповідно до Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність: Постанова Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 р. № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" (Офіційний вісник України, 2002 р., № 14, ст. 753). - втратила чинність.

На даний час зареєструвати та отримати державний акт на право власності на земельну ділянку неможливо, так як державні акти на право власності на земельну ділянку чинності не втратили, але можливості їх оформити більше немає.

Також, судом встановлено, що в свідоцтві № НОМЕР_4 про право особистої власності на жилий будинок від 05.04.1989, виданого виконавчим комітетом Немирівської міської Ради народних депутатів Вінницької області, відсутня печатка та підпис голови органу, яким видано зазначене свідоцтво.

Згідно з п.16 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, до правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, відносять свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку, а також враховуючи те, що орган, який видав зазначений правовстановлюючий документ, вже не існує, захистити своє право позивач може лише в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що право на спірний будинок та на земельну ділянку за спадкодавцем підтверджено належними доказами, вказане нерухоме майно є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування.

Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом 1-ї черги після смерті чоловіка ОСОБА_2 , та в установленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори у строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України.

Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області від 06.09.2023 №914/02-31 та №915/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з наявністю розбіжностей у зазначенні кадастрового номера в Державному акті на право власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 , та у Витязі з Державного земельного кадастру на цю ж ділянку, а також відсутністю на свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок печатки та підпису голови виконкому Немирівської міської ради народних депутатів УРСР.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_2 , до складу якої увійшли земельна ділянка та житловий будинок, які є предметом даного спору, проте оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості за обставин незалежних від її волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Таким чином, належно оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, відповідачем визнаються, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 247, 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України та ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Немирівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом на: житловий будинок - «А», загальна площа якого - 74,9 кв.м., житлова - 43,8 кв.м., допоміжна - 31,1кв.м., з господарчими будівлями та спорудами а саме: «а» навіс, «Б/під» погріб, «Б» господарча будівля, «б» сарай, «Т» убиральня, «1-2» огорожа, «3» колодязь, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1000 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:008:0438.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. Є. Войницька