Справа № 711/3923/19
Провадження № 2/712/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О. Ю, Глущенко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання умов кредитного договору недійсними та застосування наслідків недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання умов кредитного договору недійсними та застосування наслідків недійсності правочину. Просить суд визнати недійсним кредитний договір № 839-001/07Р від 30.01.2007, укладений між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк» та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом двосторонньої реституції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 січня 2007 року між нею та АКБ «Правекс-Банк» () правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» в особі Директора Відділення «Черкаська обласна дирекція» АКБ «Правекс-Банк» Коваленка Андрія Володимировича, було укладено кредитний договір № 839-001/07Р, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати кредит для купівлі позивачем з автосалону автомобіля вартістю 52 951,00 грн та зазначив у кредитному договорі зобов`язання позичальника у іноземній валюті - у розмірі 10 590,00 доларів США, із сплатою 11,99 % річних, зі строком повернення кредиту - до 30 січня 2014 року.

Цього ж дня було укладено договір застави транспортного засобу № 839- 001/07Р, зареєстровано в реєстрі за № 681.

Позивач зазначила, що вона не була належним чином проінформованою про всі істотні умови договору та ризики договору, його сукупну вартість та розмір реальної процентної ставки за користування коштами, подорожчання кредиту, укладення такого договору не відповідає волевиявленню позичальника, кредитор приховав усі дійсні істотні умови, що є безспірними підставами визнати кредитний договір недійсним в цілому. Заява на видачу готівки, розпорядження обліково-операційному управлінню свідчать, що готівка іноземної валюти позичальнику була видана з внутрішнього банківського рахунку без відкриття поточного клієнтського рахунку.

Відображення бухгалтерської проводки операції з видачі кредитних коштів в іноземній валюті: Дт 2203___ ; Кт 1002___ у заяві про видачу готівки №1 від 30.01.2007р. не відповідає Положенню про організацію бухгалтерського обліку та звітність в банках України, затвердженому постановою Правління НБУ №566 від 30.12.1998 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01.02.1999р. за №56/3349; Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженому постановою Правління НБУ від 17.06.2004р. №280, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 26.07.2004р. за №918/9517, Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14.08.2003р. №337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 05.09.2003р. за №768/8089, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 20.10.2004р. №495, у звязку з тим, що видача готівкової іноземної валюти здійснюється з вкладних або з поточних (клієнтського) рахунків фізичної особи.

Не відповідають нормативно-правовим актам НБУ і приходні касові документи, на підставі яких банк здійснював приймання чергових платежів в іноземній валюті від ОСОБА_1 на погашення кредиту: бухгалтерська проводка, яку застосовував банк в заяві на переказ готівки застосовується в бухгалтерських звітах банків України для приймання готівки в національній валюті гривні.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 по справі призначено судово-бухгалтерську та фінансово-економічну експертизу.

Ухвалою суду від 05 березня 2020 року з метою вирішення клопотання експерта провадження у справі відновлено.

09 червня 2020 року до суду надійшло повідомлення від експерта про неможливість надання висновку експерта у зв`язку з незадоволенням клопотання та несплатою рахунку.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2020 року справу передано за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2020 року цивільна справу прийнята до провадження судді Токової С.Є.

Ухвалою від 01 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів для надання Черкаському відділенню КНДІСЕ.

Ухвалою від 27 червня 2024 року залишено без розгляду клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів для надання Черкаському відділенню КНДІСЕ .

Ухвалою від 27 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення у справі судової експертизи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відзиву до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до п.п. 1,3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1,3 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит для придбання автомобіля у розмірі 10 590 доларів США зі сплатою 11,99 % річних з кінцевим терміном повернення до 30 січня 2014 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань між АКБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_1 30 січня 2007 року укладено договір застави, відповідно до умов якого вона передала в заставу банку автомобіль Dacia Logan.

Відповідно до положень ст. 61 Основного Закону України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала про те, що в спірному кредитному договору відсутні основні економічні та правові вимоги виникнення кредитного договору. Так, до моменту укладення договору банк не надав інформації щодо всіх суттєвих умов договору, що є підставою для визнання його недійсним.

Разом з тим, укладений сторонами кредитний договір спрямований на набуття цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства при укладенні правочину волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинений у формі встановленій законом, правочин спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним.

Позивач тривалий час виконувала умови кредитного договору, що свідчить про те, що вона погоджувалась з їхніми умовами.

Позивач власноручно підписала кредитний договір чим засвідчила той факт, що вона була ознайомлена з усіма зборами, відсотками, тарифами, комісіями або іншими елементами вартості кредиту, які вона повинна сплатити по даному договору, згідно зі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ураховуючи викладене, відсутні підстави визнання умов кредитного договору недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, а також те, що в даному випадку позивачем не доведено обставин та підстав, за яких суд може визнати кредитний договір недійсним, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позову.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України,ст.ст. 203, 215, 626-628, 512-514 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.

Головуючий :

Учасники справи :

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач- Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк", , 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2.