Справа №701/1142/24
Номер провадження2-о/701/59/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - В.Л. Маренюка

за участю секретаря - Н.В. Філіпчак

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника: ОСОБА_2 , зацікавленої особи: Маньківський відділ державної реєстрації актів Цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту батьківства.

На підставу своїх вимог спирається на те, що з 1995 року мати заявника ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . Оскільки цивільний шлюб був раннім, проживали разом в будинку батьків ОСОБА_3 за адресою, АДРЕСА_1 .

В вересні 1995 року проживаючи однією сім`єю з ОСОБА_4 і ведучи спільне господарство з наміром в подальшому зареєструвати шлюб, ОСОБА_3 завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнавав себе батьком, виконував свої батьківські обов`язки в повному обсязі, приймав участь у вихованні сина. Однак в 1996 році після народження заявника в зв`язку з скрутним матеріальним становищем та відсутністю власного житла, батько був вимушений поїхати з колгоспною бригадою на заробітки в Івано-Франківську область з метою заробити будматеріали для будівництва власного житла та забезпечення сім`ї.

4 липня 1996 року мати зареєструвала народження заявника у Харківській сільській раді Маньківського району, Черкаської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04.07.1996 року зроблений відповідний запис № 6. Ім`я заявника та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері, оскільки на момент реєстрації батько перебував на заробітках в Івано-Франківській області. В графі батько вказаний саме біологічний батько ОСОБА_6 , а прізвище записане матері.

За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком заявника, брав участь у його вихованні, морально підтримував, цікавився його життям та періодично надавав йому матеріальну допомогу.

Згодом батько одружився і створив нову сім`ю. Від даного шлюбу в нього народилось двоє дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 я та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживали в с. Шендерівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області.

При житті ОСОБА_4 , обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком заявника. Однак він не встиг цього зробити та 13.09.2024 року трагічно загинув.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів":

«У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органиопіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи».

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності.

Під час проведення бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув батько заявника - ОСОБА_4 . Ідентифікація тіла відбулася завдяки наявним при ньому документам, у зв`язку з чим біоматеріали загиблого не було взято для подальшого аналізу. Цей факт заявнику став відомий з усної відповіді військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 . Однак, для офіційного встановлення факту батьківства необхідно провести ДНК-експертизу. Повнорідні брат та сестра заявника висловили згоду на здачу зразків ДНК, аби порівняння результатів підтвердило їхній родинний зв`язок. Окрім цього, вони надали свідчення, що підтверджують його споріднення з ними, що є ще одним доказом того, що заявник є сином ОСОБА_4 . Крім того, інші родичі, зокрема тітки й дядьки, також у своїх поясненнях засвідчують, що заявник є кровним родичем ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання бойового завдання, виконуючи свій обов`язок перед державою.

Встановлення факту батьківства заявнику необхідно для одержання виплат і надання пільг, передбачених чинним законодавством України, що і змушує заявника звернутися до суду з відповідною заявою.

Заявник та його адвокат в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи: Маньківський відділ державної реєстрації актів Цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

З 1995 року мати заявника ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в будинку батьків ОСОБА_3 за адресою, АДРЕСА_1 .

В вересні 1995 року проживаючи однією сім`єю з ОСОБА_4 і ведучи спільне господарство з наміром в подальшому зареєструвати шлюб, ОСОБА_3 завагітніла і ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_5 . В 1996 році після народження заявника ОСОБА_4 поїхав з колгоспною бригадою на заробітки в Івано-Франківську область.

4 липня 1996 року мати заявника зареєструвала народження заявника у Харківській сільській раді Маньківського району, Черкаської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04.07.1996 року зроблений відповідний запис № 6. Ім`я заявника та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч . 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, оскільки на момент реєстрації батько перебував на заробітках в Івано-Франківській області. В графі батько вказаний саме біологічний батько ОСОБА_6 , а прізвище записане матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згодом батько одружився і створив нову сім`ю. Від даного шлюбу в нього народилось двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживали в селі Шендерівка, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області.

При житті ОСОБА_4 , обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком заявника. Однак він не встиг цього зробити та 13.09.2024 року трагічно загинув на сході України в наслідок військових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів":

«У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органиопіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи».

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності.

Той факт, що заявник - ОСОБА_1 дійсно являється сином ОСОБА_4 , підтвердили свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , надавши покази безпосередньо в судовому засіданні. Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили наявну в них інформацію про те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 надавши суду належним чином завірені письмові покази.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих заявником та безпосереньо представлених в судовому засіданні, достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 274, 293, 315, 316 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Покровськ, Покровського району, Донецької області, актовий запис про смерть № 238 від 25.09.2024р. дійсно доводився рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований АДРЕСА_2 ,

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено 04.11.2024 року.

Суддя В.Л. Маренюк