Провадження №2/523/357/24
УХВАЛА

"08" лютого 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса цивільну справу № 523/15446/21 за позовом представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Косюк Олени Петрівни про скасування рішення приватного нотаріуса про визнання протиправним та скасування рішень, скасування запису про право власності та припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Косюк О.П. про скасування рішення приватного нотаріуса про визнання протиправним та скасування рішень, скасування запису про право власності та припинення права власності.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 01.09.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 , явку яких суд визнав обов`язковою, у судове засідання повторно не з`явилися, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

Представник відповідача ТОВ «Кей - Колект» в судове засідання повторно не з`явився, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався.

Відповідач приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округа Косюк О.П. у судове засідання не з`явилася, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталася.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 01.09.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд зазначає, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2022 року позовну заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Косюк О.П. про скасування рішення приватного нотаріуса про визнання протиправним та скасування рішень, скасування запису про право власності та припинення права власності було залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку із повторною неявкою сторони позивача в судове засідання.

Не погодившись із ухвалою суду від 23.11.2022 року про залишення позовної заяви без розгляду, представником позивача ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга на вказану ухвалу суду, за результатами розгляду якої постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2023 року ухвалу суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2023 року було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, суд зазначає, що у призначене судом судове засідання 23.05.2023 року позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 не з`явилися. Однак, представник позивачки ОСОБА_1 надав суду клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку із тривалою хворобою.

Суд вважає за необхідним зазначити, що в підтвердження поважності неявки в судове засідання, а саме наявності тривалої хвороби, представником позивача ОСОБА_1 до поданого клопотання не було додано жодного доказу в підтвердження даної обставин.

У наступне судове засідання, яке було призначено судом на 15.08.2023 року, позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 повторно не з`явилися. Про час та місце розгляду справи позивачці та представнику позивачки належним чином направлялись повідомлення, однак, згідно поштових повідомлень (наявні в матеріалах справи), адресат відсутній за вказаною адресою, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Однак, 14.08.2023 року представник позивача ОСОБА_1 надав до суду клопотання, в якому просив суд провести розгляд даної справи за відсутності позивача та представника позивача, а рішення по справ надіслати на офіційну адресу представника позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, враховуючи складність даної справи, а також те, що сторона позивача жодного разу не надавала своїх пояснень з приводу обставин справи в судовому засіданні, у зв`язку з чим у суду виникла необхідність під час розгляду справи встановити дійсні обставини спору шляхом задання судом запитань стороні позивача та в отриманні додаткових поясненнях.

А тому, з метою повного, всебічного з`ясування всіх обставин справи та ухвалення законного рішення по справі, судом була визнана обов`язкова явка позивачки ОСОБА_2 та представника позивачки ОСОБА_1 в судове засідання та відкладено слухання справи на 03.10.2023 року, про що стороні позивача було направлено відповідний лист - повідомлення від 15.08.2023 року.

Суд констатує, у судове засідання 03.10.2023 року позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 повторно не з`явилися, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися. Про час та місце розгляду справи позивачці та представнику позивачки належним чином направлявся лист - повідомлення від 15.08.2023 року, яким явка сторони позивача в судове засідання визнана обов`язковою, однак, згідно поштових повідомлень (наявні в матеріалах справи), адресат відсутній за вказаною адресою, що вказує на вручення поштового відправлення належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

03.10.2023 року судом було знову відкладено слухання справи та повторно, листом - повідомленням від 03.10.2023 року, позивачку ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку з необхідністю отримання додаткових поясненнях, судом була визнана обов`язковою явка в судове засідання сторони позивача, у зв`язку з чим слухання справи відкладається на 16.11.2023 року.

Однак, у призначене судом судове засідання на 16.11.2023 року позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 повторно не з`явилися, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися. Про час та місце розгляду справи позивачці та представнику позивачки належним чином направлявся лист - повідомлення від 03.10.2023 року, яким явка сторони позивача в судове засідання визнана обов`язковою, однак, згідно поштових повідомлень (наявні в матеріалах справи), адресат відсутній за вказаною адресою, що вказує на вручення поштового відправлення належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

16.11.2023 року судом було відкладено слухання справи у зв`язку з повторною неявною сторони позивача в судове засідання.

У наступне судове засідання, призначене судом на 19.12.2023 року позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 повторно не з`явилися, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

19.12.2023 року судом було в останнє відкладено слухання справи та повторно, листом - повідомленням від 19.12.2023 року, позивачку ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку з необхідністю отримання додаткових поясненнях, судом була визнана обов`язковою явка в судове засідання сторони позивача, у зв`язку з чим слухання справи відкладається на 08.02.2024 року.

Однак, у призначене судом судове засідання на 08.02.2024 року позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 повторно не з`явилися, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися. Про час та місце розгляду справи позивачці та представнику позивачки належним чином направлявся лист - повідомлення від 19.12.2023 року, яким явка сторони позивача в судове засідання визнана обов`язковою, однак, згідно поштових повідомлень (наявні в матеріалах справи), адресат відсутній за вказаною адресою, що вказує на вручення поштового відправлення належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити, що окрім направлення судових повісток представнику позивача ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, такі також направлялися на електронну пошту представника позивача за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку представник ОСОБА_1 зазначив у позовній заяві, а також заявах по суті справи: про забезпечення позову (а.с. 13 - 15); про витребування доказів (а.с. 16 - 17); про розгляд заяви про забезпечення позову (а.с. 69); про відкладення справи (а.с. 90); про відкладення слухання справи з можливістю мирного врегулювання спору (а.с. 98); а також у клопотанні від 14.08.2023 року, де представник позивача зазначає, що адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 є офіційною електронною адресою представника позивача ОСОБА_1 .

Факт отримання судових повісток представником позивача ОСОБА_1 за допомогою електронного листа підтверджується наступними доказами: Довідка про доставку електронного листа (судової повістки) від 07.04.2023 року, Довідка про доставку електронного листа (судової повістки) від 23.05.2023 року; Довідка про доставку електронного листа (судової повістки) від 15.08.2023 року; Довідка про доставку електронного листа (судової повістки) від 03.10.2023 року; Довідка про доставку електронного листа (судової повістки) від 16.11.2024 року; Довідка про доставку електронного листа (судової повістки) від 19.12.2023 року.

Окрім того, суд констатує, листи - повідомлення від 15.08.2023 року, 03.10.2023 року та від 19.12.2023 року також було відправлено на офіційну електронну адресу представника позивача Лукіна О.О. - ІНФОРМАЦІЯ_1 з офіційної ел. пошти Суворовського районного суду м. Одеси - .

Суд зазначає, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Вказаний висновок сформовано у постанові КЦС/ВС від 30.11.2022 року за результатами розгляду справи № 759/14068/19, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд констатує, що судом було вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення позивачки ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце слухання справи, а також про необхідність з`явитися до суду для розгляду даної справи.

З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що належним чином повідомлена позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки ОСОБА_1 про час та місце слухання справи, повторно не з`явилися в судове засідання для розгляду цивільної справи за ініційованим ними позовом, із будь - якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до приписів п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Окремо суд вважає за необхідним констатувати, що є недопустимою процесуальна поведінка учасника справи, яка полягає у неявці в судове засідання на виклик до суду за наявності тієї обставини, що судом визнано явку учасника справи в судове засідання обов`язковою, за відсутності будь - якого повідомлення суду про поважність неявки, та є виявом неповаги до суду.

В силу приписів ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом ("Кресс проти Франції", п. 72; "Ф.С.Б. проти Італії", рішення від 28.08.1991, п. 33; "Т. проти Італії", рішення від 12.10.1992, п. 26; "Кайя проти Австрії", п. 28 від 08.06.2006; "Надточий проти України", рішення від 15.05.2008, п. 26).

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 по справі №17-рп/2011 визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

За приписами ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Вказаний висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 року за результатами розгляду справи № 9901/278/21, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно приписів ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладені вище обставини, враховуючи те, що позивач та представник позивача, явку яких судом було визнано обов`язковою, в судове засідання не з`явилися повторно, суду не надано жодного доказу в підтвердження поважності повторної неявки сторони позивача в судове засідання для розгляду цивільної справи за ініційованим ними позовом, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає залишенню без розгляду.

Суд констатує, що в рамках розгляду даної цивільної справи ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 було вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь - які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Відповідно до п.п. 1-4 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно приписів п. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, судом враховано той факт, що дана цивільна справа № 523/15446/21 підлягає залишенню без розгляду, тому слід скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду від 18.10.2021 року в межах розгляду даної цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 158, 223, 257, 260, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Косюк Олени Петрівни про скасування рішення приватного нотаріуса про визнання протиправним та скасування рішень, скасування запису про право власності та припинення права власності - залишити без розгляду.

Скасувати, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року в межах розгляд цивільної справи № 523/15446/21 захід забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь - які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали суду.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер