Провадження №2-о/523/324/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в колегії у складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

присяжних: Шурдова С.М., Возняковського М.А.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

представника заявниці адвоката Албул Т.В.

представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Пеленгян М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення та призначення опікуна, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою в якій просить визнати недієздатною її дочку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджуючи, що вона страждає на психічне захворювання, внаслідок якого не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Визнання її дочки недієздатною заявниці потрібно для оформлення над нею опіки. Просить визнати її опікуном.

ОСОБА_2 заяву підтримала, просить задовольнити.

Адвокат Міненко Д.В. - ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_2 .

Від органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшло подання про призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.295 Цивільного процесуального Кодексу України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, за місцезнаходження цього закладу.

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Так, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №321, який надійшов до суду 09.09.2024р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді «Шизофренія, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, із вираженим стійким змішаним типом дефекту, що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.02. за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду», в зв`язку з чим вона не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати.

Крім того, з представлених документів убачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої групи підгрупи «Б» з дитинства та потребує постійного стороннього догляду (посвідчення серії НОМЕР_1 ).

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно із ст.55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимогами ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявниця просить призначити її опікуном за поданням органу опіки та піклування.

На теперішній час ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстрована та проживає її дочка, ОСОБА_1 .

Органом опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради внесено до суду подання № К-1440 від 28.10.2024р. про призначення ОСОБА_2 опікуном доньки, ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не має медичних протипоказань щодо призначення її опікуном, забезпечена житловими умовами та має можливість здійснювати обов`язки опікуна відносно недієздатної.

Отже, надані з боку заявниці та заінтересованої особи органу опіки та піклування докази вказують на те, що ОСОБА_2 може бути призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_1 , оскільки може надати їй необхідні умови утримання, що буде відповідати інтересам недієздатної.

Суд вважає за необхідне наголосити, що в силу ч.6 ст.300 ЦПК України, рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатною має строк дії на протязі двох років, тобто до 31.10.2026р.

Додатково, суд роз`яснює, що опікун, представник органу опіки та піклування, не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною, має право подати до суду клопотання про продовження строку дії рішення суду разом з відповідним висновком судово-психіатричної експертизи, що свідчить про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Керуючись ст.ст.39,60 ЦК України, ст.ст.12,13,76,82,259,263-265,268,300 ЦПК України,

ВИРІШИЛА

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31 жовтня 2026року.

Встановити над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку.

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення після набрання законної сили надіслати Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради та Органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення суду складено 31 жовтня 2024р.

Суддя

Присяжні: