Єдиний унікальний номер 725/7254/24
Номер провадження 2/725/1396/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді - Галичанського О.І.,

при секретарі - Симик І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором , укладеним з ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.01.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС і ОСОБА_1 було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1142-3176.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 3 900,00 грн.; строк кредитування 300 днів.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті,

Відповідачка порушила вищезазначені умови Кредитного договору , а також не виконала в повному обсязі всі свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.

Станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить 38 649,00 гривень, а саме: -прострочена заборгованість за кредитом 3 900,00 гривень; -прострочена заборгованість за нарахованими процентами 34 749,00 гривень.

Проте , кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 19 149,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 19 500,00 гривень.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідачки не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом 3 900,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами 15 600,00 гривень, що разом становить 19 500,00 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень).

В судове засідання представник позивача не з`явився, у своєму позові просив розгляд справи проводити за його відсутності .

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Від її представника до суду надійшов відзив на позовну заяву , згідно якого відповідачка частково визнала позовні вимоги , а саме : 3900 гривень тіло кредиту та 2255,77 гривень- заборгованість про процентах.

Посилається на ту обставину , що заборгованість про процентах необхідно зменшити до суми , що не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України , що діяла у період , за який сплачується пеня. На її думку підлягають стягненню 15 відсотків від простроченого платежу , одержаного за довогором . Щодо решти суми боргу , заперечувала з підстав необґрунтованості.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. ( ч.1 ст .82 ЦПК України).

Суд не має сумніву , щодо достовірності обставин , які визнаються усіма учасниками справи.

Згідно вимог ч.ч.1,4 ст. 206 цього ж Кодексу - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає до уваги часткове визнання позову відповідачкою , оскільки воно не суперечить Закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що 17.01.2023 між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1142-3176.

Сума кредиту становить 3900 гривень.

Базовий період складає 18 календарних днів.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію".

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікаторА7171 , для підписання кредитного договору 1142-3176 від 17.01.2023.

ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту через систему платежів LiqPay .

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення умов кредитного договору, відповідачка ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та допустила заборгованість, яка згідно розрахунку, станом на 25.06.2024 становить 3900 гривень тіло кредиту та прострочена заборгованость за нарахованими процентами 34749,00 гривень.

Відповідно до статей 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Ст. 21 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

У частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15 Верховний Суд України наголосив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору про відкриття кредитної лінії між позивачем та відповідачкою.

Позивачка визнала факт отримання нею кредитних коштів від ТОВ«УКР КРЕДИТ ФІНАНС`у розмірі 3900 грн , згідно зазначеного договору, однак не визнає правомірність нарахування процентної ставки за користування кредитом.

З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України.

Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як вид відповідальності за несвоєчасне виконання договору спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати грошове зобов`язання надмірні відсотки перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання додаткових прибутків кредитором.

Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі постійної колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27.01.2020 року у справі№ 754/6091/18.

Отже, нарахований розмір відсотків , які просить стягнути позивач з відповідачки ( з урахуванням програми лояльності ) 15600,00 грн є непропорційно великою сумою компенсації, а визначений договором розмір процентної ставки, становить істотний дисбаланс на шкоду прав споживача.

Суд вважає, що розмір відсотків за порушення строків повернення кредиту має ознаки несправедливого у розумінні пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання нею зобов`язань за договором.

Суд вважає, що нараховані платежі за неповернення кредиту у сумі 3900 гривень, тобто проценти на прострочену заборгованість в сумі 15600,00 гривень, суперечать вимогам законодавства.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до матеріалів справи , Договір про відкриття кредитної лінії укладений 17.01.2023 між позивачем та відповідачкою , передбачав розмір кредиту 3900 гривень.

Отже нараховані платежі за неповернення кредиту , а саме проценти на прострочену заборгованість в сумі 15600 гривень, суперечать вимогам законодавства.

Суд дійшов висновку, що заборгованість за процентами необхідно зменшити до суми, що не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та підлягає стягненню в сумі 15 відсотків від простроченого платежу, одержаної ОСОБА_1 за договором, а тому підлягають стягненню з відповідачки заборгованість у розмірі : 3900 гривень- тіло кредиту та 2255,77 гривень проценти за користування кредиту з розрахунку ( сума заборгованості на кількість прострочених днів ( 561 день) на подвійну обікову ставку НБУ в день прострочення).

Суд погоджується із наданим відповідачкою розрахунком розміру відсотків за користування кредитом , оскільки він відповідає вищевказаним вимогам занокодавства.

Отже , у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню .

При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Статтею 141 ЦПК України- судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2422,40 гривень.

Проте , відповідно до довідки до акту МСЕК ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи. ( а.с.55).

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України- якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.5 ЗУ « Про судовий збір» -від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи , що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору , судовий зір у розмірі 2422,40 гривень слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76 - 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"УКРКРЕДИТ ФІНАНС" (, адреса: бульвар Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 1142-3176 від 17.01.2023 в сумі 3900 гривень - прострочена заборгованість за кредитом та 2255,77 гривень прострочена заборгованість за нарахованими відсотками.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Судовий збір в сумі 2 422,40 гривень компенсувати ТЗОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський