Справа № 302/98/24
Провадження № 2/302/111/24
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Митряк І. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гренджа Вікторія Юріївна до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк Ірина Василівна, про визначення розміру частки у майні, що перебуває у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що позивач та його батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 751886 являються співвласниками земельної ділянки площею 0,1463 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, частка у спільній власності по .

Також, вони є співвласниками житлового будинку за цією ж адресою, форма власності: приватна спільна часткова, частка кожного власника становить .

Мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя померла ОСОБА_3 склала заповітне розпорядження, яким розпорядилася передати після її смерті житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1463 га, кадастровий номер :01:021:0028, її сину ОСОБА_1 .

25.10.2023 заявник ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 , а саме на частку у праві власності житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , та на частку у праві власності земельної ділянки, площею 0,1463 га, кадастровий номер :01:021:0028.

Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв?язку із: з розбіжністю інформації щодо місця реєстрації померлого ОСОБА_2 , що не дає можливості встановити коло спадкоємців до майна померлого; розбіжністю інформації щодо постійного місця проживання сина померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що не дає можливості встановити коло спадкоємців до майна померлого ОСОБА_2 ; неможливістю встановити родинний зв`язок дружини, ОСОБА_3 з її чоловіком ОСОБА_2 ; згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 751886, виданого на ім`я ОСОБА_1 , зазначена земельна ділянка в державному акті перебуває у спільній сумісній власності, що не дає можливості визначити розмір частки співвласників.

Посилаючись на вказані обставини та норми діючого законодавства у позовній заяві висловлено прохання визначити, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0028 становить у розмірі по частки земельної ділянки.

Ухвалою суду від 29.01.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її довірителя. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.

Від Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради. Висловлено позицію за якою селищна рада визнає вимоги позову.

Приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І. В. подано до суду заяву з проханням розгляду справи без її безпосередньої участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо задоволення позову.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 751886, виданого на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Міжгірської селищної ради від 16.06.2010 № 38, позивач ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_2 , є співвласниками земельної ділянки площею 0,1463 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:021:0028, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 9).

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0028 (№ витягу: НВ-023 від 01.12.2023), зазначена земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та відноситься до земель житлової та громадської забудови, площа земельної ділянки 0,1463 га, дата державної реєстрації 02.04.2012, власниками земельної ділянки є ОСОБА_1 , частка у спільній власності - , та ОСОБА_2 , частка у спільній власності - . Документ, який є підставою для виникнення права Рішення органу місцевого самоврядування Міжгірської селищної ради від 16.06.2010; документ, що посвідчує право Державний акт ЯЛ 751886 (а.с. 11-14).

Згідно Рішення № 38 від 16.06.2010 Міжгірської селищної ради 42 сесії V скликання «Про виділення земельних ділянок, передачу їх у власність, надання у користування, оренду», Міжгірська селищна рада вирішила за заявою гр. ОСОБА_1 внести зміни в п. 2.14 рішення 33-ої сесії V-го скликання від 26 лютого 2009 року та викласти в такій редакції: «Передати безоплатно у спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , жителям АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1463 га, для обслуговування житлового будинку (а.с. 17).

За змістом Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 , виданого Міжгірською селищною радою 22.11.2006 за № 1042, на підставі рішення виконкому цієї ради № 11 від 27.02.2006, власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , форма власності: приватна спільна часткова, частка кожного власника становить (а.с. 19, 20).

Батько позивача ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженням чого є копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 та свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 (а.с. 23, 22).

Мати позивача ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с. 24).

За життя померла ОСОБА_3 склала заповітне розпорядження, яким розпорядилася передати після її смерті: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1463 га, кадастровий номер :01:021:0028, а також все рухоме та нерухоме майно, яке буде належати їй на день смерті і на яке вона буде мати право за законом, її сину ОСОБА_1 , (позивачу). Даний заповіт складено 29.08.2019 та посвідчено приватним нотаріусом Міжгірського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І. В. (а.с. 25).

07.11.2023 приватний нотаріус Корбутяк І. В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв?язку із: розбіжністю інформації щодо місця реєстрації померлого ОСОБА_2 , що не дає можливості встановити коло спадкоємців до майна померлого; розбіжністю інформації щодо постійного місця проживання сина померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що не дає можливості встановити коло спадкоємців до майна померлого ОСОБА_2 ; неможливістю встановити родинний зв`язок дружини, ОСОБА_3 з її чоловіком ОСОБА_2 ; згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 751886 на ім`я ОСОБА_1 , зазначена земельна ділянка в державному акті перебуває у спільній сумісній власності, що не дає можливості визначити розмір частки співвласників.

Отже, на даний час у позивача ОСОБА_1 виникла необхідність щодо встановлення розміру часток земельної ділянки, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, та за життя належала його батьку ОСОБА_2 , також на праві спільної сумісної власності, зважаючи на те, що між співвласниками вищевказаної земельної ділянки, а саме між позивачем та його батьком ОСОБА_2 не було здійснено, за життя останнього, розподіл в частках земельної ділянки, по кожному, шляхом укладення нотаріально завіреного договору про розподіл часток. Саме за цих підстав нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, вказавши розмір частки, яку буде успадковувати позивач після смерті матері ОСОБА_3 , та після смерті батька ОСОБА_2 .

Пунктом першим частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, врахувавши встановлені судом обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0028, загальною площею 0,1463 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , становить у розмірі (одна друга) частки земельної ділянки.

Визначити, що частка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , у спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0028, загальною площею 0,1463 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , становить у розмірі (одна друга) частки земельної ділянки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 15 лютого 2024 року.

Суддя Пухальський С. В.