ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/4828/13-ц
номер провадження 2-р/695/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря с/з Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», адвоката Шульги Павла Миколайовича про роз`яснення рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2014р. по справі №695/4828/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УксСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» у порядку ст. 271 ЦПК України звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення та просив: резолютивну частину рішення по справі №695/4828/13-ц, привести у відповідність описової частини судового рішення, а саме зазначити конкретний розподіл грошових сум за кредитними договорами №0 та №0.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що у резолютивній частині рішення суду, а також у виконавчому листі, який був виданий на підставі рішення суду по справі №695/4828/13-ц не зазначено суми боргу за окремими кредитними договорами, тобто за кредитним договором №0 та кредитним договором №0 та не встановлено особливого порядку виконання судового рішення в розрізі двох окремих кредитних угод. Таке визначення суми заборгованості призводить до неможливості належного виконання вказаного судового рішення у зв`язку із наступним.

12.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70531082 з виконання виконавчого листа по справі №695/4828/13-ц про стягнення боргу за кредитними договорами №0 та №0 в загальному розмірі 64 688.13 дол. США, що за курсом НБУ 11.72 грн. за 1 дол. станом на 10.04.2014 становить 757 910,48 грн., та судовий збір 3 441 грн. Стягувачем у вказаному виконавчому провадженні є вказаний АТ «УкрСиббанк».

Однак, ще 21.09.2015 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №26, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №0 від 04.08.20008р. перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». В подальшому ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» намагалося здійснити заміну стягувача за кредитним договором №0 у справі №695/4828/13-ц, однак рішеннями першої та апеляційної інстанції у задоволенні вказаних вимог було відмовлено, оскільки норм ЦПК України не допускають прийняття рішення про заміну чинних виконавчих документів, тлумачення їх змісту, розподілу заборгованості по виконавчим документам, тощо.

Крім вказаного 28.02.2024р. ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Інком-Фінанс» уклали договір факторингу №28/02/24, за умовами якого банк відступив новому кредитору право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0. Того ж дня, ТОВ «Інком-Фінанс» та ТОВ « «Фінансова компанія Інвест-Кредо» уклали договір про відступлення права вимоги за договором споживчого кредиту №0.

Оскільки рішення суду стосується двох кредитних договорів, право вимоги за якими належить різним суб`єктам, тому існує необхідність роз`яснення рішення суду, а саме зазначення конкретних грошових сум боргу за кожним із кредитних договорів , що сприятиме правильному виконанню рішення суду на користь кожного із кредиторів.

За цих підстав заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

У судове засідання представник ТОВ « Фінансова компанія Інвест-Кредо» не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про роз`яснення рішення суду просив задовольнити повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, жодних клопотань, заяв чи заперечень суду не надали, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення суду, що передбачено ч.3 ст. 271 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши вказану заяву та матеріали, що додані до неї, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Таким чином, із аналізу частини першої ст. 271 ЦПК України вбачається, що правом на звернення із заявою про роз`яснення судового рішення мають не будь-які особи, а учасники справи, державний або приватний виконавець.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених правових висновків Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Однак доказів заміни сторони виконавчого провадження (тобто стягувача АТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо») у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України матеріали справи не містять.

Таким чином, станом на час розгляду даної заяви відсутні докази, що ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» є учасником по справі, а відповідно відноситься до виключного переліку осіб, наведеного в ч. 1 ст. 271 ЦПК України.

Також, відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14, роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є не зрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз`яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі рішення і таке роз`яснення пов`язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що "роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення".

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що "необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення".

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Резолютивна частина рішення Золотоніського мськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2014 р. у справі № 695/4828/13-ц є чіткою, зрозумілою, її розуміння не викликає будь-яких труднощів та не припускає кілька варіантів тлумачення.

При цьому суд зауважує, що рішення суду, незалежно від форми, містить такі частини: вступну, описову, мотивувальну та резолютивну. При цьому в резолютивній частині рішення суду, суд викладає висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини викладаються в описовій та мотивувальній частині рішення суду.

Із змісту вказаного вище рішення суду вбачається, що в мотивувальній його частині чітко вказані кредитні договори та наведена сума заборгованості за кожним із них із зазначенням її складових. В резолютивній же частині зазначена загальна сума боргу, що підлягає стягненню із відповідачів на користь позивача.

Як вбачається із тексту вказаного рішення суду, його резолютивна частина є чіткою, зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, у мотивувальній частині рішення чітко встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини з наведенням мотивів прийнятого рішення, а також застосовані норми процесуального права.

Заявник фактично просить роз`яснити порядок виконання судового рішення, а не його зміст, що не узгоджується з вимогами ЦПК України та роз`ясненнями, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та звертається до суду із вимогами, вважаючи їх роз`ясненням, які фактично тягнуть зміну змісту самого рішення, що є недопустимим при вирішенні вказаних у заяві питань.

Тому суд вважає, що правові підстави, передбачені ст. 271 ЦПК України, для роз`яснення рішення суду, відсутні, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та, керуючись ст.ст. 260, 261, 271, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», адвоката Шульги Павла Миколайовича про роз`яснення рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2014р. по справі №695/4828/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УксСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Середа Л.В.