Провадження № 22-ц/811/1537/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника АТ «Львівгаз» - адвоката Сидор О.В. на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Львівгаз» про скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення АТ «Львівгаз» про проведення донарахування ОСОБА_4 1544,09 м3 вартості спожитого газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона, після смерті ОСОБА_4 , успадкувала його квартиру АДРЕСА_2 . 30 серпня 2019 року ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 , де він проживав, працівниками АТ «Львівгаз» було відключено газопостачання. Покази ПЛГ №4797903 були 1889,03 м3. 2 червня 2022 року під час планової заміни лічильників були зафіксовані нові покази лічильника - 3433,09 м3 та виставлено рахунок на суму 12286,15 грн за ніби-то 1544,09 м3 спожитого газу. ОСОБА_4 29.07.2022 надсилав звернення до АТ «Львівгаз» щодо нарахованої заборгованості, на що отримав відповідь від одержувача РГК Львівгаз від 05.08.2022, згідно якої до заміни лічильника 02.06.2022 за ос.рах. №9 було зафіксовано показник лічильника №01889м3. Окрім цього, згідно акту звірки обсягів споживання природнього газу від 03.11.2022 за період з 01.06.2019 по 31.10.2022 показання лічильника на кінець вказаного місяця становлять 1889,00 м3. Таким чином, позивачка вважає, що рішення Акціонерного товариства «Львівгаз» щодо проведення донарахування ОСОБА_4 1544,09 м3 вартості спожитого газу є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Звертає увагу суду на те, що акт про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 02.06.2022 було складено ніби то між представником АТ «Львівгаз» та споживачем ОСОБА_4 , хоча підпис останнього як споживача природнього газу у акті відсутній, як і відсутні будь-які підкреслені зауваження в графі «результат огляду засобу вимірювальної техніки». Крім цього, виставлений рахунок за серпень 2021 року із донарахуванням 1544,09 м3 вартості спожитого газу не містить жодних розрахунків, в ньому не зазначено, на якій правовій підставі здійснювалось донарахування. З врахуванням наведеного просила позов задоволити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 11 квітня 2024 року позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Львівгаз» про скасування рішення задоволено частково.

Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Львівгаз» з донарахування за особовим рахунком НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , 1544,09 м. куб. вартості спожитого газу.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Львівгаз» на користь ОСОБА_3 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.

Рішення суду оскаржила представник АТ «Львівгаз» - адвокат Сидор О.В., подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним, адже воно ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, судом невірно встановлені обставини справи.

Наявні матеріали у справі та правова позиція ОСОБА_3 підтверджує наявність спору у ОСОБА_4 з приводу визначення об`ємів спожитого природного газу з постачальниками природного газу: ТОВ «Львівгаз збут» та ГК «Нафтогаз». АТ «Львівгаз» є Оператором ГРМ та не є постачальником природного газу, а тому незаконно задоволені судом 1 інстанції позовні вимоги до АТ «Львівгаз» є позовними вимогами, які заявлені позивачем до неналежного відповідача, у зв`язку із цим судове рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

АТ «Львівгаз» не проводило донарахунок споживачу ОСОБА_4 вартості спожитого газу, оскільки АТ «Львівгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу та не має відношення до діяльності його постачання. Донарахунок в розмірі 12 286,15 грн, який ніби-то проведений рішенням АТ «Львівгаз» ОСОБА_4 , та на який посилається позивач відсутній. Таке рішення не приймалось та донарахунок в розмірі 12 286,15 грн. не здійснювався.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_2 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги в частині визнання протиправним донарахування 1544,09 м3 вартості спожитого газу за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають до задоволення, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що АТ «Львівгаз» проводило засідання комісії з розгляду акту про будь-які порушення вчинені споживачем ОСОБА_4 , в матеріалах справи відсутній акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, що в свою чергу є порушенням зі сторони АТ «Львівгаз» п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем. З врахуванням наведено

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з Державного реєстру речових прав (а.с. 13, 14).

Згідно повідомлення ТОВ «Львівгаз збут» про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 31.07.2019 споживача ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено, що станом на 31.07.2019 за його особовим рахунком НОМЕР_1 накопичена прострочена заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 2327,01 грн на показання лічильника №4797903 1889,00 м. куб. на дату 31.07.2019. Повідомлено, що, якщо прострочена заборгованість в сумі 2327,01 грн не буде погашена в строк до 27.08.2019, споживач зобов`язаний самостійно припинити споживання природного газу шляхом перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та надати безперешкодний доступ працівникам АТ «Львівгаз» для здійснення заходів з примусового припинення газопостачання до його об`єкту за дорученням ТОВ «Львівгаз збут» (а.с. 17).

30.08.2019 ОСОБА_4 , який проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено газопостачання, що підтверджується актом № від 30.08.2019 про припинення газопостачання та пломбування запірних пристроїв (а.с. 16).

Згідно акту АТ «Львівгаз» від 02.06.2022 про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку встановлено, що у квартирі ОСОБА_4 було розпломбовано засіб вимірювальної техніки ПЛГ «Самгаз», показник ПЛГ 03433,09 м3. Встановлено ПЛГ «Schlumberger» з показником 03443,15 м3.

Після даної заміни лічильника ОСОБА_4 була нарахована заборгованість у розмірі 12286,15 грн (а.с. 18). Квитанція на оплату заборгованості у розмірі 12286,15 грн. складена ГК «Нафтогаз».

29.07.2022 ОСОБА_4 звернувся із письмовою заявою до відповідача для роз`яснення того, на підставі чого у нього виникла заборгованість. В поданій заяві ОСОБА_4 зазначив, що з 31.07.2019 по 02.06.2022 він газом не користувався, так як газ у його квартирі був відключений за несплату. На момент відключення показники лічильника були 1889 м.3, після чого він газом не користувався, тільки електричними приладами /а.с. 19/.

05.08.2022 АТ «Львівгаз» надало відповідь ОСОБА_4 , в якій повідомили заявнику про те, що до заміни лічильника 02.06.2022 за ос. рах. на лічильнику марки Самгаз, заводський № НОМЕР_2 було зафіксовано показник лічильника 01889,00 м3, а при заміні 03433,09 м3. Різниця показників (03433,09 м3 01889,00 м3) становить 1544,09 м3 /а.с. 20/.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що відповідач АТ «Львівгаз» є оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). (п.4 Глави 1 Розділу I Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п.35 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу», розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Згідно з ч.1-2 ст.39 ЗУ «Про ринок газу» Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу.

Постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Відповідно до п.23 Розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕ КП від 30.09.2015 р. №2496, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Оскільки, Законом України Про ринок природного газу АТ «Львівгаз» заборонено здійснювати діяльність із постачання природного газу, АТ «Львівгаз» не вправі й отримувати плату за поставлений газ і проводити нарахування оплати за поставлений газ.

Нарахування плати за поставлений газ здійснюється постачальником природного газу.

Як вбачається із позовної заяви спір виник з приводу визначення об`ємів спожитого природного газу з постачальниками природного газу, яким АТ «Львівгаз» не є. Постачальниками природного газу ОСОБА_4 в різні періоди були ТОВ «Львівгаз збут» та ГК «Нафтогаз».

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такеконституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу АТ «Львівгаз», з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1816 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника АТ «Львівгаз» - адвоката Сидор О.В. задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 11 квітня 2024 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Львівгаз» про скасування рішення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Львівгаз» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1816 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2024 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.