ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 396/334/23

провадження № 22-ц/4809/56/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Руденко Ганна Валентинівна на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (суддя Цесельська О. С.) від 11 травня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

27.02.2023 ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та довічно.

Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи безтерміново, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, пенсіонером, хворіє й потребує лікування. Розмір отримуваної ним пенсії, 2100,00 грн на місяць, є недостатнім для забезпечення йому нормального рівня життя та лікування.

Відповідач є його сином. Працює в Новоукраїнському районному відділі ДСНС. При цьому він ігнорує свій обов`язок утримувати батька.

Посилаючись на такі обставини та норми ч. 1 ст. 202, ст. 205 СК України, позивач просив суду стягнути з відповідача на його користь аліменти.

2. Короткий зміст рішення суду

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 27.02.2023 і довічно. Крім того, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що позивач отримує пенсію та інший незначний дохід у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Однак суд врахував похилий вік позивача, наявність у нього хронічних захворювань, необхідність лікування, а тому припустив, що у позивача можуть бути витрати на придбання речей та ліків, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. При цьому суд констатував, що позивач не надав відповідних доказів витрат на лікування.

З огляду на наведене, місцевий суд вважав, що позивач довів, що потребує матеріальної допомоги свого повнолітнього сина. Визначаючи розмір аліментів, суд вважав, що 1/6 частка з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, яка буде стягуватися довічно, є достатньою.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2023 виправлено описку, допущену при складенні повного тексту рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2023, а саме: замість невірно зазначеної дати складення повного тексту рішення суду «10.05.2023», вказано правильну дату - «11.05.2023».

3. Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Відповідач ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Руденко Г. В., подав до суду апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2023 і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції неповно з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, на думку апелянта, суд не врахував, що позивач хоча і має інвалідність ІІІ групи, все ж він працював та отримував заробітну плату і пенсію.

Суд не врахував, що позивач не обґрунтував належним чином та не підтвердив доказами наявність у нього незабезпечених потреб на придбання ліків, які перевищують матеріальні можливості позивача. Оскільки позивач не надав відповідних доказів своїх потреб та не навів відповідних розрахунків, то й відповідач не міг аргументовано заперечувати проти них.

Отже, рішення суд ґрунтується на припущенні про те, що позивач потребує матеріальної допомоги, що є порушенням норми ч. 6 ст. 81, ст. 263 ЦПК України.

4. Відзив на апеляційну скаргу

Позивач ОСОБА_1 отримав надіслану йому судом копію апеляційної скарги з додатками та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03.07.2023 про відкриття апеляційного провадження у якій йому було роз`яснено право надати відзив на апеляційну скаргу. Це підтверджується копією супровідного листа суду (а. с. 98) та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 100).

Однак від позивача ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

5. Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

Відповідно свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком є позивач ОСОБА_1 (а. с. 5).

ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році й має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 8).

З 15.02.2016 ОСОБА_1 має інвалідність ІІІ групи, спричинену загальним захворюванням, безтерміново, йому протипоказане фізичне навантаження та робота на висоті й біля вогню (а. с. 8).

ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності ІІІ групи, отримує пенсію у розмірі 2100,00 грн на місяць (а. с. 26 - 30).

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 84 від 06.02.2023 ОСОБА_1 отримує доплати на продукти харчування, особам віднесеним до ІІ категорії, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю щомісячно у розмірі 251,00 грн, за 2022 рік отримав 3012 грн (а. с. 23).

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 88 від 06.02.2023 ОСОБА_1 з 01.02.2022 до 31.12.2022 виплачено пільги на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива та скрапленого газу в загальній сумі 2519,49 грн (а. с. 51).

З 09.03.2023 по 10.05.2023 ОСОБА_1 працював на посаді сторожа ТОВ «Лан», розмір його заробітку на цій посаді з 09.03.2023 по 31.03.2023 складав 7845,00 грн (а. с. 52, 62).

Позивач хворіє на дисциркулюторну енцефалопатію 2 ст. з симпатоадреналовими кризами, епілептиформний синдром (а. с. 9, 10, 37).

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді водія 19 ДПРЧ у 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області, загальна сума його доходу за період з 01.01.2023 по 28.02.2023 становила 63638, 99 грн (а. с. 63).

6. Апеляційний суд додатково встановив такі обставини:

Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 85 від 06.02.2023 ОСОБА_1 отримує щорічну одноразову допомогу на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, особам віднесеним до ІІ категорії, у розмірі 100,00 грн (а. с. 22).

Згідно з довідкою СТОВ «Степ-Агро» від 03.02.2023 № 43, яке міститься в матеріалах справи (а. с. 25), ОСОБА_1 отримує орендну плату за земельну ділянку (пай) площею 1,2875 га, у 2022 році йому сплачено оренду плату у розмірі 8436,50 грн без вирахування податків.

ОСОБА_1 проживає з дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а. с. 21), яка отримує пенсію за віком в сумі 3517,67 грн на місяць (а. с. 53).

7. Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь з відповідача аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу).

Відповідно до довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 загальна сума доходу за період з 01.01.2023 по 28.02.2023 становить 63 638, 99 грн (а. с. 63).

Розрахунок ціни позову:

63 638, 99 грн / 2 = 31 819, 49 грн (середня заробітна плата)

31 819, 49 х = 7 954, 87 грн (розмір аліментів щомісячно)

7 954, 87 х 6 = 47 729, 22 грн (ціна позову)

Оскільки ціна позову у даній справі становить 47 729, 22 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а справа не належить до виключень, передбачених п. 2 ч. 6 ст. 19 та ч. 4 ст. 274 ЦПК України, розгляд вказаної справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа переглядається судом апеляційної інстанції за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з частинами 4, 5 статті 268 та статтею 383 ЦПК України, постанова в такому випадку не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

8. Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.

9. Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1. Застосовні до правовідносин сторін норми права та їх джерела, а також судова практика їх застосування

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно з положеннями ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У рішенні Конституційного Суду України від 11.02.2014 у справі № 1-1/2014, розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти» вказав, що воно ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу, який відносить до категорії «непрацездатні» осіб з інвалідністю I, II та III групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний». Так, згідно з ч. 4 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-ХIV, абз. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV з наступними змінами до непрацездатних належать, зокрема, особи, які визнані інвалідами в установленому законом порядку (п. 2.3. рішення Конституційного Суду України).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18 дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

8.2. Оцінка доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції

Наведені вище за текстом цієї постанови правові норми вказують на те, що обов`язок повнолітніх сина/дочки («повнолітніх дітей» - Конституція України) утримувати своїх батьків виникає за умови, що батьки є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Сам по собі факт непрацездатності батьків (досягнення пенсійного віку, встановлення інвалідності) не зумовлює виникнення у повнолітній сина/дочки обов`язку надання батькам утримання. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків та їх об`єктивно визначених нормальних потреб.

Ознакою того, що непрацездатні батьки потребують матеріальної допомоги є отримання ними пенсії, інших доходів, які не забезпечують їхніх нормальних потреб у харчуванні, придбанні одягу, оплаті необхідних послуг для забезпечення соціальних і культурних потреб.

При цьому до уваги береться отримання батьками пенсії, доходів з інших джерел, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку, суд першої інстанції, правильно встановив, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідача ОСОБА_2 , позивач має інвалідність ІІІ групи, спричинену загальним захворюванням, пенсіонером.

Місцевий суд також правильно встановив, що позивач отримує пенсію у розмірі 2100,00 грн щомісячно, а також щомісячну доплату на харчування у розмірі 251,00 грн користується пільгами на житлово-комунальні послуги та придбання твердого палива та скрапленого газу в загальній сумі 2519,49 грн, а також з 09.03.2023 по 10.05.2023, тобто до ухвалення судом рішення у цій справі, працював за безстроковим трудовим договором сторожем і отримував заробітну плату, зокрема, за неповний відпрацьований місяць у березні 2023 року оплата його праці становила 7845,00 грн без вирахування податків.

Однак, попри наявні у справі докази, яким суд першої інстанції не дав оцінку, а відповідно не врахував, що позивач також отримує щорічну допомогу на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС в сумі 100,00 грн, а також орендну плату за його земельний пай в сумі 8436,50 грн на рік, що додатково встановлено апеляційним судом.

Суд також не дав належної оцінки тій обставині, що позивач, попри непрацездатність зумовлену інвалідність ІІІ групи, працевлаштувався сторожем, працював за безстроковим трудовим договором, отримував заробітну плату і був звільнений лише у переддень ухвалення судом рішення у цій справі, тобто 10.05.2023 (рішення суд ухвалив 11.05.2023), за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України).

Попри те, що місцевий суд не врахував всі види доходів позивача, він все ж таки правильно констатував, що сукупний дохід позивача перевищує встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум, як осіб, які втратили працездатність, так і працездатних осіб - 2093,00 грн та 2684 грн, відповідно.

За таких обставин, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, позивач зобов`язаний був обґрунтувати та підтвердити доказами свою потребу у матеріальній допомозі для задоволення своїх нормальних життєвих потреб, неспроможність їх забезпечити самостійно з урахуванням свого майнового стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, встановленим ст. ст. 77 - 80 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та в строки встановлені законом.

Всупереч обов`язку добросовісно використовувати свої процесуальні права, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, не повідомив суд про отримання ним доплат на харчування та оздоровлення, компенсації витрат на комунальні послуги, тверде опалення та скраплений газ, орендну плату за земельний пай із зазначенням їх розміру. Отже, позивач маніпулював інформацією про реальний стан свого доходу, приховуючи від суду повну інформацію.

З огляду на встановлений судом апеляційної інстанції фактичний розмір доходів позивача, колегія суддів апеляційного суду вважає, що він не навів ґрунтовних аргументів, підтверджених доказами, які б давали підстави розумно вважати, що фактичний рівень його доходів не дає йому можливості забезпечити свої нормальні життєві потреби.

Загальне невдоволення позивача розміром отримуваної ним пенсії, за наявності інших джерел доходу, не є достатнім для того, щоб обґрунтовано вважати його таким, що потребує допомоги від повнолітнього сина.

Щодо доводів позивача про потребу у додаткових витратах на лікування, то наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє відповідні позовні вимоги.

Надані позивачем докази про стан його здоров`я датовані 2007, 2017 - 2019 роками й не містять інформації про призначене йому лікування у зв`язку із хворобою чи інвалідністю. Позивач не вказав проте, що ним були понесені такі витрати, або, що він очікує їх понести, а також не вказав їх розмір.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що саме лише посилання позивача на незадовільний стан здоров`я, здійснення обстеження стану здоров`я, не підтверджує щомісячних або разових витрат на лікування, а так само необхідність таких витрат та їх розмір.

Крім того, у позовній заяві позивач вказав правові підстави своїх вимог - норми ст. 202, ст. 205 СК України, а положеннями ст. 203 СК України, якими унормовано обов`язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків, зумовлених тяжкою хворобою, інвалідністю чи немічністю, позовні вимоги не обґрунтовував. Окремих позовних вимог про стягнення додаткових витрат на себе не висунув.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач може звернутися в загальному порядку з відповідним позовом про стягнення додаткових витрат.

Суд першої інстанції, попри відсутність відповідних доказів, погодився з доводом позивача про наявність у нього потреби у лікуванні та недостатністю рівня його пенсії, разом з хибними твердженнями, що позивач є особою похилого віку, поклав це в основу свого висновку про потребу позивача у матеріальній допомозі від повнолітнього сина.

Про хибність тверджень суду першої інстанції про недостатність доходу позивача та про його потреби у лікуванні суд апеляційної інстанції вказав вище.

Стосовно ж хибного твердження суду про те, що позивач має похилий вік, то згідно зі ст. 10 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року.

Як на час звернення до суду з позовом (27.02.2023), так і на час ухвалення оскаржуваного рішення суду (11.05.2023) позивач, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг ні 60-, ні 58,5-річного віку, а тому він не набув статусу «громадянина похилого віку» ні за законодавством України, ні за класифікацією ВООЗ.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). […] Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Зокрема, такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 у справі № 9901/258/20.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 400/1621/16-ц зроблено висновок, з якого вбачається, що у разі не доведення позивачем факту потреби матеріальної допомоги, у відповідача не виникає обов`язку утримувати його.

Враховуючи, що, крім пенсії, позивач отримує субсидії на опалення та скраплений газ, щомісячну доплату на харчування, щорічну доплату на оздоровлення, щорічну орендну плату за земельний пай, заробітну плату, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивача не можна вважати таки, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги від сина.

Отже, пред`явлений позивачем на підставі ч. 1 ст. 202 СК України позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

10. Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно ст. 374, ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, зокрема, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги допущені судом першої інстанції порушенням, колегія суддів апеляційного суду виснує, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені якого діє представник - адвокат Руденко Ганна Валентинівна, задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.05.2023 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 12.02.2024.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник