Справа № 309/3496/24
Провадження № 2/309/904/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Сабадош Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру призначених аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру призначених аліментів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2023 року по справі №309/5425/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда позов задоволено повністю, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7000 грн. щомісячно на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк інвалідності.

ОСОБА_1 зазначає, що сума призначених аліментів станом на сьогодні є занадто високою. Позивач не має постійної роботи та спеціальності, працює по найму на різних роботах і не має постійного, сталого заробітку. ОСОБА_1 зазначає, що є людиною вже у віці, часто хворіє, тому значних заробітків не має і по цій причині в нього виникла значна заборгованість по аліментах, яку він не в змозі виплатити.

Також, окрім утримання сина, ОСОБА_1 має обов`язок утримання своєї престарілої матері, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється інвалідом другої групи за загальним захворюванням, що стверджується копією пенсійного посвідчення матері виданого 06.10.2016 року з довічним терміном дії.

Щодо утримання повнолітнього сина інваліда ОСОБА_1 вказує, що відповідно до довідки йому протипоказана робота на висоті, біля водойм та рухливих механізмів син приїжджав до позивача в Чехію і працював мав хорошу полегшену роботу, але саме по вимозі матері він залишив роботу та повернувся до України. Щодо розміру аліментів, які призначені згідно рішення суду, то виходячи з розміру мінімальної заробітної плати , яка на день постановлення рішення становила в Україні 6700 грн. при прожитковому мінімумі 2864 грн. для дорослої людини, ОСОБА_1 вважає, що призначена сума 7000 грн. є надмірною.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина інваліда ОСОБА_3 до 3000 грн. щомісяця.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Буташ М.М., не з`явились.

07.10.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 у період з 02.12.2022 року по теперішній час порушує обов`язки щодо сплати аліментів на утримання сина - інваліда ОСОБА_3 . Загальний розмір заборгованості з 02.12.2022 року по 31.08.2024 року становить 147 000 гривень. Тобто, позивач жодного разу протягом двох років не сплачував аліменти, жодного разу не цікавився станом здоров`я сина , лікуванням та навчанням. Щодо пенсії з інвалідності, яку отримує син ОСОБА_3 , в розмірі 2 100 грн. на місяць не вистачає, дитина є інвалідом з дитинства, шансів на одужання немає, а вартість одного лише проїзду залізничним транспортом на курси реабілітації матері та дитини-інваліда захмарних цін, не кажучи за вартість предметів для навчання, лікування, харчування та одягу. Син часто не може самостійно обслуговувати себе, завдяки відвідуванням курсів реабілітації інвалідів він навчився писати окремі слова та розписуватись, однак самостійно надавати пояснення не може, син також має розлад речового розвитку та потребує тривалого лікування, на які потрібні гроші. В свою чергу, позивач має щорічний дохід працюючи за кордоном в Чехії, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання свого непрацездатного сина інваліда, але навмисно цього не робить.

Позивач вказує в позовній заяві, що являється «застарілою людиною у віці», часто хворіє, проте жодних підтверджень не долучено, в матеріалах справи докази відсутні. Однак, щодо особою яка потребує лікування є сама ОСОБА_2 , адже згідно довідки МСЕК серії 12ААГ №701037 від 30.10.2023 року відповідачка є особою з інвалідністю ІІ групи по загальному захворюванню безтерміново, після повторних оперативних втручань систематично проходить обстеження та лікування, проживає з непрацездатною матір`ю та батьком.

29.10.2024 року від представника позивача ОСОБА_6 , яка діє в інтересах позивача на підставі ордеру від 20.06.2024року, надійшло заперечення на відзив.

Згідно поданих заперечень 18.12.2023 року ОСОБА_3 пройшов переогляд на стан здоров`я та за його результатами визначено йому ІІІ (третю) групу інвалідності, тобто є покращення стану здоров`я. Щодо стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 , позивач звертає увагу на те, що він має зобов`язання тільки стосовно утримання сина інваліда та стосовно утримання своїх батьків, і вони не поширюються на утримання дружини, яка маючи групу інвалідності отримує пенсію по інвалідності, окрім цього працює вчителем та має заробітну плату. Вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 лютого 2023 року по справі №309/5425/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда позов задоволено повністю, вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму по 7000 грн. щомісячно на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк інвалідності (а.с.7-8).

Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 був інвалідом ІІ (другої) групи інвалідності з дитинства, що підтверджено Довідкою до акта МСЕК серії 12ААВ від 09.12.2021 року (а.с.11).

ОСОБА_3 отримує соціальну допомогу у розмірі 2100 грн. на місяць, що стверджується Довідкою про одержання допомоги від 02.12.2022 року (а.с.9-10).

Згідно Довідки про склад сім`ї від 03.10.2024 року складеної старостою Олександрівської сільської ради І.Ю.Ковач вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 , братом ОСОБА_7 , бабусею ОСОБА_8 та дідусем ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Відповідачем ОСОБА_2 до відзиву на позовну заяву долучено Довідку до акта МСЕК серії 12ААГ №704172 згідно якої 18.12.2023 року здійснювався повторний огляд ОСОБА_3 та за результатами огляду присвоєно ІІІ (третю) групу інвалідності на строк до 01.01.2027 року (а.с.44).

Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст. 198 СК України не передбачено строку, протягом якого стягуються аліменти на непрацездатних повнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч.3 ст. 79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності.

Відповідач добровільно дитині не надавав матеріальної допомоги після досягнення останнім повноліття, а обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 у змісті позовної заяви вказує, що є людиною вже у віці, часто хворіє та надає матеріальну допомогу окрім сина своїй матері, однак ці обставини не підтверджені жодними доказами, які містяться в матеріалах справи. ОСОБА_1 долучив пенсійне посвідчення матері ОСОБА_4 та Довідку МСЕК №0065696 про присвоєння останній ІІ (другу) групу інвалідності, проте сам факт наявності в матері позивача інвалідності не підтверджує ту обставину, що саме позивач надає їй матеріальну допомогу протягом життя та утримує її.

Відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву вказано, що син ОСОБА_3 потребує відвідування курсів реабілітації інвалідів, та ОСОБА_2 , супроводжує його на такі реабілітації. Проте, жодними належними доказами про відвідування таких курсів відповідачем не надано. Також, відповідач не підтвердила належним чином необхідність здійснення нею додаткових витрат на утримання сина у зв`язку з його захворювання.

За таких обставин, з урахуванням принципів розумності і справедливості, беручи до уваги те, що стан здоров`я ОСОБА_3 покращився, а саме з ІІ (другої) групи призначено ІІІ (третю) групу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно на утримання повнолітнього сина-інваліда, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і на строк інвалідності.

Щодо судових витрат, позивач питання про відшкодування витрат по сплаті судового збору не ставить.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 223, 274, 277, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково .

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16.02.2023 року та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання сина з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили на строк інвалідності.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.11.2024 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.