КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Лебідь В.В.
Єдиний унікальний номер справи № 373/2597/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ясинецький Олег Анатолійович, на заочне рішення Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 28 березня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2023 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2912374. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами укладеного договору позика надається шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником в особистому кабінеті на веб-сайті товариства. Кредит вважається наданим в день перерахування суми кредиту на користь відповідача. Позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором.

В подальшому, 17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до Реєстру боржників від 17 травня 2023 року до Договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 роу , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2912374 від 07 лютого 2022 року в сумі 31 996,80 грн.

Також, 28 лютого 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 00-7027133. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами укладеного договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором.

Згодом, 30 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30082023/2, відповідно до умов якого, ТОВ «Качай гроші» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до Реєстру боржників від 30 серпня 2023 року до Договору факторингу № 30082023/2 від 30 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-7027133 від 28 лютого 2023 року в сумі 12 992,00 грн.

Також, 05 березня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики № 78441229. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами укладеного договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором.

Разом з цим, 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до Реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 липня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року в сумі 17 225,00 грн.

Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредит, платити проценти за користування кредитами та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 2912374 від 07 лютого 2022 року у розмірі 31 996,80 грн, з яких 6649,99 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 25 346,81 грн - заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 00-7027133 від 28 лютого 2023 року у розмірі 12 992,00 грн, з яких 3360,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9632,00 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року у розмірі 17 225,00 грн, з яких 4500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12 725,00 грн - заборгованість за відсотками. Всього просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами на загальну суму 62 213,80 грн.

Заочним рішенням Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 28 березня 2024 рокупозов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість на загальну суму 62 213,80 грн (шістдесят дві тисячі двісті тринадцять гривень вісімдесят копійок), що складається з такого, а саме:

- за кредитним договором № 2912374 від 07 лютого 2022 року у розмірі 31996,80 грн (тридцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість гривень вісімдесят копійок), з яких 6649,99 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 25346,81 грн - заборгованість за відсотками;

- за кредитним договором № 00-7027133 від 28 лютого 2023 року у розмірі 12 992,00 грн (дванадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні), з яких 3360,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9632,00 грн - заборгованість за відсотками;

- за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року у розмірі 17 225,00 грн (сімнадцять тисяч двісті двадцять п`ять гривень), з яких 4500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 12725,00 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 28 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд та скасування оскаржуваного заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 28 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Скаргу обґрунтовує тим, що розмір відсотків є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме відповідач підписав електронним цифровим підписом кредитний договір №2912374 від 07 лютого 2022 року.

Також, відсутні докази отримання відповідачем електронного цифрового підпису в акредитованому центрі сертифікації ключів.

Позивачем не доведено підписання Кредитного договору № 2912374 від 07 лютого 2022 року відповідачем та використання електронного цифрового підпису, до позовної заяви не було додано фінансовий документ, що може підтвердити наявність факту отримання кредиту: видатковий ордер або заява на видачу готівки.

Стверджує, що розрахунок заборгованості, підготовленого працівниками ТОВ «ФК «САПБ», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків ТОВ «ФК «САПБ» і не може бути доказом розм іру заборгованості.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт надання грошових коштів відповідачу за кредитним договором № 00-7027133 від 28 лютого 2023 року, не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності волевиявлення відповідача на нібито укладення Договору.

Звертає увагу, що суми заборгованості за відсотками, які заявлені у первісному позові за договорами позики, є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов?язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитодавця, оскільки встановлюють вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п?ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов?язань за кредитним договором.

Наголошує, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «САПБ» не укладався договір факторингу після 05 березня 2023 року. Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року від первісного кредитора до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки позивач посилається на договір факторингу, який був укладений 14 червня 2021 року, тоді, як договір позики був укладений у 2023 році, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів Позивача.

Сторони правом на подання відзиву не скористалися.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України (в редакції, чинній на день подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 62 213,80 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що кредитні договори були укладені та підписані між сторонами в електронній формі, і такі дії сторін узгоджувалися з вимогами статей 6, 627 ЦК України, а також статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, то з нього підлягає стягненню розмір отриманих кредитних коштів, а також передбачені договором відсотки.

Такі висновки суду є правильними, такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2912374. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Договору надано кредит у розмірі 7000,00 грн строком на 360 днів.

Умовами договору визначено тип та розмір процентної ставки. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту. Знижена процентна ставка становить 0,30 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту - 8 346,09 річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосовування зниженої ставки - 8346,09 річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 57148,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосовування зниженої ставки 53595,85 грн (пункти 1.4, 1.4.1, 1.4.2, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.6.1, 1.6.2 Договору).

Також, між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якої сторони погодили основні умови кредитування (суму кредиту - 7000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту); додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2912374 від 07 лютого 2022 року.

В подальшому, 17 травня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 17052023, відповідно до умов якого, ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором.

Копія платіжної інструкції № 19706 від 19 травня 2023 року підтверджує здійснену ТОВ «ФК «ЄАПБ» плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року.

Відповідно до Реєстру боржників від 17 травня 2023 року до Договору факторингу № 17052023 від 17 травня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2912374 від 07 лютого 2022 року на загальну суму 31 996,80 грн, з яких 6649,99 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 25 346,81 грн - заборгованість за відсотками.

З доданого розрахунку заборгованості слідує, що відповідач ОСОБА_1 заборгованість не погасив.

Таким чином, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2912374 від 07 лютого 2022 року становить 31 996,80 грн.

Так, 28 лютого 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-7027133 та погоджено графік платежів. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 2.2 Договору кредит надано в розмірі 3360,00 грн строком на 120 днів, до 28 червня 2023 року або достроково.

Умовами договору визначено тип та розмір процентної ставки. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти: знижена процентна ставка становить 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п. 1.3.1; стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку кредиту, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день його повернення (пункти 1.4.1, 1.4.2 Договору).

Також, між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, згідно якої сторони погодили основні умови кредитування (суму кредиту - 3360,00 грн, строк кредитування - 120 днів, розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту); додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2912374 від 07 лютого 2022 року.

В подальшому, 30 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30082023/2, відповідно до умов якого, ТОВ «Качай гроші» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором.

Копія платіжної інструкції № 20151 від 05 вересня 2023 року підтверджує здійснену ТОВ «ФК «ЄАПБ» плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 30082023/2 від 30 серпня 2023 року.

Відповідно до Реєстру боржників від 30 серпня 2023 року до Договору факторингу № 30082023/2 від 30 серпня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-7027133 від 28 лютого 2023 року на загальну суму 12992,00 грн, з яких 3360,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 9632,00 грн - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

З доданого розрахунку заборгованості слідує, що відповідач ОСОБА_1 заборгованість не погасив.

Таким чином, заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-7027133 від 28 лютого 2023 року становить 12 992,00 грн.

Також, 05 березня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78441229.

Відповідно до умов Договору позику надано в розмірі 1900,00 грн строком на 26 днів до 31 березня 2023 року. Умовами договору визначено тип та розмір процентної ставки (фіксована процентна ставка). За користування позикою нараховуються проценти: знижена процентна ставка становить 2,5 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (не застосовується в період карантину) - 2,7 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 112916,01 %. Орієнтовна загальна вартість позики - 3135,00 грн.

Також, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано додаток № 1 до Договору позики № 78441229 від 05 березня 2023 року; додаткову угоду до Договору позики № 78441229 від 05 березня 2023 року зі змісту якої вбачається збільшення суми наданої позики з 1900,00 грн на 2600,00 грн. Загальний розмір наданої позики становить 4500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість позики складає 7052,50 грн.

Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», 14 червня 2021 року, було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором.

Також, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було підписано 28 липня 2021 року додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та 23 серпня 2023 року додаткову угоду № 10 до договору факторингу № 14/06/21.

Копія платіжної інструкції № 20133 від 29 серпня 2023 року підтверджує здійснену ТОВ «ФК «ЄАПБ» плату за відступлення права вимоги згідно додаткової угоди № 10 від 23 серпня 2023 року.

Відповідно до Реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 липня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року в сумі 17 225,00 грн.

З доданого розрахунку заборгованості слідує, що відповідач ОСОБА_1 заборгованість не погасив.

Таким чином, стягнути заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року в сумі 17 225,00 грн.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать про те, що заявки, які є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), були підписані відповідачем одноразовими ідентифікаторами.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що відповідачем були укладені кредитні договори № 2912374, № 00-7027133 та № 78441229 в електронній формі, умови якого позикодавцями були виконані. Відповідач у передбачений договорами строк заборгованість не повернув.

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитним договорам у розмірі 62 213,80 грн, наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував надані позивачем розрахунки заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача та ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність укладення кредитного договору та перерахування коштів є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які належно оцінені судом першої інстанції. Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що відповідач фактично не заперечує факт отримання ним кредитних коштів, а тому такі її доводи є суперечливими відносно висловленої ним позицією.

Суд звертає увагу, що вказані договори підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що його персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від його імені, відповідачем до суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність укладених договорів.

Також, враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він мав можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не мав права вимоги до відповідача за кредитними договорами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наявність у позивача документів кредитної справи відповідача, копії яких додані ним до позовної заяви, свідчить про фактичне переуступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «САПБ» не укладався договір факторингу після 05 березня 2023 року, а позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 78441229 від 05 березня 2023 року від первісного кредитора до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що розмір відсотків є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, оскільки згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідний правовий висновок зроблено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) та постановою Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Тобто, кредитними договорами встановлено розмір процентної ставки, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, з якими погодився відповідач, проставивши свій підпис при укладенні вказаних кредитних договорів.

Отже, відповідачу правомірно нараховані відсотки тому колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення вказаних відсотків.

Тож, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України, як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Заочне рішення Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 28 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова