Справа №471/77/23
Провадження номер22-ц/812/925/24
У Х В А Л А

29 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Серебрякової Т. В.,

Ямкової О. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційну скаргу, які подані через його представника ОСОБА_2 , на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцями,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року у задоволення позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, 15 травня 2024 року ОСОБА_1 подав через свого представника апеляційну скаргу, яку ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 травня 2024 року залишено без руху у зв`язку з необхідністю надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, а також сплати судового збору в сумі 1610,40 грн.

16 травня 2024 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 отримала копію ухвали в електронному вигляді в її електронному кабінеті у системі «Електронний суд».

28 травня 2024 року ОСОБА_1 подав через свого представника до Миколаївського апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та сплатив судовий збір.

Обґрунтовуючи свою заяву, позивач зазначав, що він та його представник не були присутні під час проголошення оскаржуваного судового рішення та не отримували його повний текст.

10 січня 2024 року він, у строки встановлені процесуальним законодавством, оскаржив зазначене вище судове рішення, звернувшись через свого адвоката до Миколаївського апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Однак, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 січня 2024 року цю апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Апелянт вказував, що він є військовослужбовцем, а тому не завжди має можливість подавати процесуальні документи у строки, встановлені законодавством, а тому він діє через свого представника ОСОБА_2 , яка починаючи з 05 лютого 2024 року отримувала лікування, що перешкоджало їй подати апеляційну скаргу у строки, передбачені процесуальним законодавством.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення та поновити його.

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З оскаржуваного рішення вбачається, що його ухвалено 12 грудня 2023 року без участі сторін. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення було надіслано до реєстру 12 грудня 2023 року. Загальний доступ до судового рішення був наданий з 13 грудня 2023 року.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, 10 січня 2024 року ОСОБА_2 , зазначаючи, що вона діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_1 повернуто на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України. ОСОБА_2 отримала цю ухвалу в її електронному кабінеті у системі «Електронний суд» 26 січня 2024 року, а поштою 05 лютого 2024 року.

З довідки Військової частини НОМЕР_1 від 05 жовтня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 з 21 червня 2018 року до моменту видачі цієї довідки перебуває на військовій службі за контрактом, яку проходить у згаданій військовій частині. Докази залучення ОСОБА_1 до виконання завдань у зоні бойових дій відсутні.

З довідки Комунального некомерційного підприємства «Братська лікарня» від 13 лютого 2024 року випливає, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікування у цьому медичному закладі з 12 лютого 2024 року. Докази закінчення стаціонарного лікування відсутні.

Консультативні висновки спеціаліста, надані ОСОБА_2 свідчать про те, що вона у лютому та квітні 2024 року зверталася до лікаря з метою отримання медичної допомоги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних доказів.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважним, об`єктивно не залежав від волі та поведінки скаржника.

Оцінюючи зазначені апелянтом обставини, які перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у строки, встановлені процесуальним законодавством, та надані ним докази, апеляційний суд констатує, що з моменту ухвалення оскаржуваного рішення у грудні 2023 року та повернення апеляційним судом першої апеляційної скарги у січні 2024 року до подання апеляційної скарги у травні 2024 року пройшов тривалий час.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 не наведено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали або перешкоджали у період з моменту ухвалення рішення до 15 травня 2024 року подати апеляційну скаргу у встановлені строки.

А тому, зазначені у заяві підстави для поновлення процесуального строку слід визнати неповажними.

Положення ч.4 ст. 357 ЦПК України встановлюють, що якщо особою, що подала апеляційну скаргу, не буде подано заяву про поновлення строку у визначені судом терміни або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що обставини для поновлення строку, наведені у заяві ОСОБА_1 , визнано неповажними, є підстави для відмови ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року.

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2023 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцями.

Повернути ОСОБА_1 1 610,40 грн з Державного бюджету, які були сплачені ним на підставі квитанції про сплату №4190-7005-5736-2111 від 27 травня 2024 року як судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Серебрякова

О. О. Ямкова