Справа № 168/682/24
Провадження № 2/168/282/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

за участю: секретаря Островерхої Т.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в селищі Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Смідинської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті своєї тітки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позові зазначає, що ОСОБА_4 була його рідною тіткою та сусідкою, їхні будинки розташовані поруч. Вона проживала з чоловіком, дітей вони не мали. Він та його дружина понад 30 років допомагали тітці та її чоловікові по господарству, підтримували їх, коли ті хворіли, доглядали. До дня смерті тітки він з дружиною доглядали тітку, яка хворіла, він займався її похороном, дружина отримувала свідоцтво про смерть. Після смерті тітки він з дружиною стали доглядати її чоловіка: забезпечували теплом в будинку, готували їжу, допомагали з лікуванням, здійснили його поховання. За життя чоловік тітки - ОСОБА_5 казав, що все його майно буде в подальшому належати позивачу та його дружині. Відповідач запевняв, що буде не претендувати на майно свого дядька, але після смерті ОСОБА_5 відповідач подав заяву про прийняття спадщини, всупереч попереднім обіцянкам, забрав в дружини свідоцтво про смерть ОСОБА_5 . Позивач, дізнавшись про прийняття спадщини відповідачем, звернувся до нотаріуса, яка роз`яснила, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті тітки, а також немає документів, що підтверджують факт родинних відносин.

Зазначає, що пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: після смерті тітки залишався жити її чоловік, якого він з дружиною також доглядали, поховали. Не вважав етичним за таких обставин ставити питання дядькові про складення заповіту, не хотів турбувати дядька. Крім того, дядько запевняв, що це майно він все одно успадкує.

Ухвалою суду від 10.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Постановлено витребувати ряд доказів.

Відповідач подав відзив на позов, вважає позов необґрунтованим з таких підстав. Після смерті ОСОБА_4 - дружини його дядька, оскільки не було заповіту, спадщину за законом прийняв ОСОБА_5 його дядько шляхом постійного проживання з спадкодавцем. До складу спадкового майна входить житловий будинок. Заповіту ОСОБА_5 також не залишив, проживав один. Після смерті дядька, він, як спадкоємець п`ятої черги звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька. Стверджує, що позивач не є спадкоємцем після ОСОБА_5 (ні за законом, ні за заповітом), не перебуває в родинних відносинах з покійним. Позивач не надав доказів пропуску з поважних причин строку для прийняття спадщини після смерті своєї тітки. Крім того, після смерті ОСОБА_4 спадщину як спадкоємець першої черги за законом прийняв її чоловік, тобто рідний дядько відповідача. Просить відмовити в позові (а.с.39).

10.10.2024 підготовче провадження в справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позов.

Відповідач у судовому засіданні просить відмовити в позові з підстав, наведених у відзиві. Додав, що після смерті ОСОБА_4 її чоловік проживав один, постійного стороннього догляду дядько не потребував, в цьому не було потреби, в силу свого фізичного стану, давав собі раду самостійно. До нього приходила соціальний працівник. Доводи позову не відповідають дійсності.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 вважає позов необґрунтованим, факт надання допомоги позивачем своїй тітці, законом не визначений як доказ прийняття спадщини.

Представник третьої особи у поданій заяві просить розглядати справу за відсутності, з позовом погоджується (а.с.37).

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Судом встановлені такі обставини.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіт від її імені не посвідчувався. На день смерті проживала з чоловіком ОСОБА_5 (а.с.11, 13, 48).

Встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с.35). ЇЇ чоловік - ОСОБА_5 , оскільки проживав з нею на момент її смерті, то таким чином, прийняв спадщину, а отже є спадкоємцем першої черги за законом.

ОСОБА_5 після смерті дружини проживав один, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт від його імені також не посвідчувався (а.с.12, 13, 48).

До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є рідним племінником ОСОБА_4 .

Відповідач є рідним племінником ОСОБА_5 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена за заявою відповідача ОСОБА_1 .

Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його тітки ОСОБА_4 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України (в редакції, чинній на монет виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

Оцінюючи доводи позовної заяви та надані докази, суд зазначає, що, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України , існування таких об`єктивних, непереборних, пов`язаних з істотними труднощами для позивача як спадкоємця, щодо подачі заяви про прийняття спадщини причин, позивач не довів.

Так, позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини після тітки, яку він доглядав, в будинку залишався проживати її чоловік, якого також згодом доглядав, був впевнений, що відповідач не буде претендувати на спадкове майно, а також не було зручно турбувати особу похилого віку з приводу написання заповіту. Окрім того, ОСОБА_5 запевняв, що це майно буде належати після його смерті сім`ї позивача.

Свідки підтвердили, що дійсно позивач та його дружина дійсно допомагали подружжю Півнів, які були особами похилого віку, не мали власних дітей, а саме допомагали по господарству, позивач косив подвір`я, допомагав на городі, його дружина прала одяг, варила їжу, возила в лікарню, коли була потреба. Після смерті ОСОБА_4 продовжили допомагати ОСОБА_5 ОСОБА_5 завжди говорив, що його майно перейде до ОСОБА_3 .

Водночас, факт надання позивачем допомоги тітці та її чоловікові, не є причиною для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Не є поважними причинами несвоєчасного звернення до нотаріуса також і посилання на слова ОСОБА_5 , що це майно в майбутньому перейде до позивача.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_4 померла у 2014 р., до суду з позовом позивач звернувся в 2024 р., в строк понад десять років з моменту смерті тітки.

Тому за таких обставин слід відмовити в позові, оскільки він є необґрунтований.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16,1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 77, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Смідинської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Смідинська сільська рада, адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 9, с.Смідин, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне судове рішення складено 31.10.2024 року.

Суддя О. Й. Хаврона