КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 372/5151/23
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1519/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Проць Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

22 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-3» - Марушевської Вікторії Іванівни про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-3» про визнання дій з відключення квартири від електропостачання неправомірними, зобов`язання підключити електроенергію,

встановив:

у жовтні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відключення квартири від електропостачання та зобов`язати його підключити електропостачання до квартири.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 грудня 2023 року позов було задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційну скаргу відповідача було задоволено, рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 грудня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

22 квітня 2024 року представником ОСББ «Райдужний-3» - Марушевською В.І. було подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення щодо їх розподілу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року клопотання представника ОСББ «Райдужний-3» - Марушевської В.І. про ухвалення додаткового рішення було залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року було скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення, колегія дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В статті 133 ЦПК України передбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

В ч. 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції представником відповідача ОСББ «Райдужний-3» - адвокатом Марушевською В.І. було вказано орієнтовний розрахунок суми витрат на правничу допомогу - 12 000 гривень. Також представником вказано, що докази понесення таких витрат будуть надані у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

22 квітня 2024 року, тобто в межах встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, адвокатом Марушевською В.І. було подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених скаржником витрат на правничу допомогу, а саме надала належним чином засвідчені копії: Договору №0311/1 про надання правничої допомоги від 03 листопада 2023 року; Додаткової угоди №5 до Договору №0311/1 про надання правничої допомоги від 03 листопада 2023 року від 02 січня 2024 року; Акту приймання-передачі наданих послуг №1701/1 від 17 січня 2024 року; Акту приймання-передачі наданих послуг №1604/1 від 16 квітня 2024 року; детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) за Договором №0311/1 про надання правничої допомоги від 03 листопада 2023 року. З вказаних доказів вбачається, що адвокатом було надано відповідачу послуги зі складання апеляційної скарги вартістю 2 500 гривень та представництва інтересів у суді апеляційної інстанції вартістю 3 000 гривень.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

В ч. 6 ст. 137 ЦПК України закріплено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач ОСОБА_1 своїх заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу до апеляційного суду не подавала.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує такі критерії. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначаючи суму відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Таким чином, заяву представника відповідача про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги слід задовольнити та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд

постановив:

клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-3» - Марушевської Вікторії Іванівни задовольнити.

У справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-3» про визнання дій з відключення квартири від електропостачання неправомірними, зобов`язання підключити електроенергію ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Райдужний-3» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді