Справа № 301/2972/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача -спадкодавець ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області , актовий запис № 60.

Після смерті діда ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель , що розташовані в АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт складено 19.04.2005 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 38.

Як стверджує позивач, він після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв, так як проживав разом із спадкодавцем на день його смерті у спадковому будинку за адресою : АДРЕСА_1 . Вищенаведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Довжанської сільської ради № 665 від 21.08.2024 року. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане виконавчим комітетом Довжанської сільської ради , актовий запис № 38.

Також, позивачем було зазначено, що його бабуся ОСОБА_4 при житті залишила заповіт, яким все своє майно також заповіла йому - ОСОБА_1 . Заповіт складено 19.04.2005 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 39. Також, звернув увагу суду на те, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 він також проживав разом з нею та прийняв спадщину , що стверджується довідкою Довжанської сільської ради від 21.08.2024 року.

Крім того, ОСОБА_5 зауважив, що відповідач- ОСОБА_2 ( мати позивача ОСОБА_5 , дочка спадкодавця) не має права на обов`язкову долю у спадщині та не претендує на спадкове майно. Інші спадкоємці майна ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 - відсутні.

Спадкодавець ОСОБА_3 був власником спадкового житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2011 року, яке видано на підставі рішення виконкому Довжанської сільскої ради № 35 від 30.03.2011 року.

При зверненні до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки на даний час втрачений оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена своєчасно і належним чином. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в яких остання зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення таких, також, зазначила, що розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача -спадкодавець ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Довжанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області , актовий запис № 60.(а.с. 5)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт складено 19.04.2005 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 38.(а.с.20)

З наданих матеріалів, які були предметом дослідження в судовому засіданні суд встановив, що позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв так як проживав разом із спадкодавцем на день його смерті у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вищенаведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Довжанської сільської ради № 665 від 21.08.2024 року (а.с. 18). Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане виконавчим комітетом Довжанської сільської ради , актовий запис № 38.(а.с. 6)

Крім того, Б ОСОБА_6 (бабуся позивача ОСОБА_1 ) при житті залишила заповіт, яким все своє майно також заповіла позивачу - ОСОБА_1 . Заповіт складено 19.04.2005 року, посвідчено секретарем Довжанської сільської ради Васкубинек С.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 39. Також, звернув увагу суду на те, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_4 він також проживав разом з нею та прийняв спадщину , що стверджується довідкою Довжанської сільської ради від 21.08.2024 року.

Крім того, суд бере до уваги те, що відповідач- ОСОБА_2 ( мати позивача ОСОБА_5 , дочка спадкодавця) не претендує на спадкове майно, що стверджується наданою до суду письмовою заявою, про визнання позову. Інші спадкоємці майна ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 - відсутні.

Спадкодавець ОСОБА_3 був власником спадкового житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2011 року, яке видано на підставі рішення виконкому Довжанської сільскої ради № 35 від 30.03.2011 року.(а.с.22)

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину є позивач ОСОБА_1 .. Також, судом було встановлено, що при зверненні позивачем до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки на даний час втрачений оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. На підставі чого, суд прийшов до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є обгрунтованими, а вимоги підставними.

Також, суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 на підтвердження вищевказаних обставин, долучив до матеріалів справи технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та висновок про вартість об`єкта оцінки від 21.10.2024 року.

Згідност. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правиламист. 392 ЦК Українивласник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідност. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом , яке складається з житлового будинку та господарських будівель , що розташовані в АДРЕСА_1 , в цілому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2024 року.

Суддя: І.А. Даруда