П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Київ

Справа №755/13075/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/4583/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Савлук Т.В., 31 жовтня 2023 року у м. Києві, за поданням приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою та звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2023 року приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Артемчук Тарас Володимирович звернувся до суду першої інстанції з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою та звернення стягнення на нерухоме майно, в якому просив визначити частку ОСОБА_2 у нерухомому майні:

земельна ділянка площею 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ;

житловий будинок загальна площа 181,3 кв.м, житлова площа 72.3 кв.м, опис: житловий будинок 2015 р.п., «А»; прибудова, «а»; погріб, «під а»; балкон, І; госп.блок, «Б»; альтанка, «В»; свердловина, II; вигрібна яма, III, адреса: АДРЕСА_2 , земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :02:001:0133, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.1348 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08);

земельна ділянка, кадастровий номер: :02:001:0133, площа 0,1348 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Київська обл., Бориспільський р., с. Мартусівка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08),

якими вона володіє спільно зі ОСОБА_3 .

Звернути стягнення на частку ОСОБА_2 у вищевказаному нерухомому майні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року подання приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Артемчук Тараса Володимировича, заінтересовані особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою та звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що у даній справі наявний спір про право, такий спір вирішується судом в порядку позовного провадження, а не в межах справи, в якій вирішено інший спір між боржником і стягувачем, тобто не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням приватний виконавець Артемчук Т.В., ним подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність ухвали у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Виконавець вказує на те, що судом не конкретизовано у чому полягає спір про право, оскільки ні боржник, ні заінтересована особа про спір не заявляли, який спір про право існує щодо земельної ділянки площею 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Суд самостійно «знайшов» спір про право там, де його немає.

Таким чином ухвала суду є необгрунтованою та не відповідає принципам як законності, так і верховенства права, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та має на меті реальне виконання судового рішення та поновлення прав стягувана.

За таких обставин подання підлягало частковому задоволенню та суд мав би визначити частку боржника у нерухомому майні: - земельна ділянка площею 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; а також звернути стягнення на частку боржника у вказаній земельній ділянці, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку.

Окремо звертає увагу на те, що в поданні виконавцем належним чином обгрунтовано необхідність одночасно з вирішенням питання про визначення частки боржника у спільному майні вирішити питання про звернення стягнення на таку частку, яка не зареєстрована у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвали суду першої інстанції, а поданння задовольнити частково. Визнати частку ОСОБА_2 у нерухомому майні: земельна ділянка 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , якими вона володіє спільно із чоловіком; звернути стягнення на частку ОСОБА_2 у вказаному вище нерухомому майні.

Також від приватного виконавця надійшов лист, в якому він вказав на те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа де боржником є ОСОБА_2 , та при примусовому виконанні якого виконавець звернувся із вказаним поданням, закінчено 08 грудня 2023 року на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням боржником рішення згідно з виконавчим документом.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Артемчук Т.В. також подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Тому, керуючись положеннями ч.1 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

В порядку ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця перебувало виконавче провадження ВП НОМЕР_1 від 05 вересня 2022 року з примусового виконання виконавчого листа №755/13075/20, виданого 10 лютого 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25000,00 дол. США та 3% річних у розмірі 263,01 дол. США та судових витрат у розмірі 5500,00 грн та 31717, 66 грн.

Боржник ОСОБА_2 перебуває у шлюбі зі ОСОБА_3 , дата реєстрації шлюбу - 11 серпня 2001 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 встановлено, що боржнику на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 . Стосовно зазначеного об'єкту нерухомого майна 09 грудня 2022 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, копію цієї постанови боржник отримала 31 грудня 2022 року.

Здійснюючи виконавчі дії приватним виконавцем було встановлено, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі чоловіком боржника ОСОБА_3 , за згодою дружини ОСОБА_2 , придбані наступні об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка площею 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 ; житловий будинок загальна площа 181,3 кв.м, житлова площа 72.3 кв.м, опис: житловий будинок 2015 р.п., «А»; прибудова, «а»; погріб, «під а»; балкон, І; госп.блок, «Б»; альтанка, «В»; свердловина, II; вигрібна яма, III, адреса: Київська обл., Бориспільський р-н.,с. Мартусівка, земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :02:001:0133, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,1348 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08); земельна ділянка, кадастровий номер: :02:001:0133, площа 0,1348 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: Київська обл., Бориспільський р., с. Мартусівка (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 08), зареєстровані на ім`я чоловіка боржника ОСОБА_3 ..

З наведеного вбачається, що вищезазначені об`єкти нерухомого майна є об'єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки право власності на житловий будинок та земельні ділянки зареєстровано в період перебування в шлюбі.

Підставою звернення приватного виконавця до суду з даним поданням стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення та на переконання приватного виконавця є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, яким вона володіє спільно з іншими особами. Таке майно є спільною сумісною власністю боржника та її чоловіка, відсутність виділеної частки майна боржника унеможливлює виконавцю вчинити виконавчі дії пов'язані з описом та арештом майна боржника.

Відповідно до ст.129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні визначений ст. 443 ЦПК України, відповідно до якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 дійшла висновків, що розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 443ЦПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.

Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 443ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.

Обов'язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені Державою на забезпечення виконання судових рішень, а не на кредитора, який правомірно очікує від Держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу.

Повноваження виконавця на звернення з позовною заявою про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в тому числі з одним із подружжя, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 42 ЦПК України).

Спір про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, є спором між боржником і іншими співвласниками майна. Після відкриття провадження за позовною заявою виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, боржник набуває статусу позивача (абз.1 ч. 5 ст.56 ЦПК України).

Об'єднана палата Касаційного цивільного суду зазначала, що положення розділу VI ЦПК України регламентують порядок вирішення процесуальних питань, які виникають під час примусового виконання у межах виконавчого провадження судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) про присудження.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до ч. 1 ст.368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

У разі, якщо майно належить двом або більше особам на праві спільної власності із визначенням часток кожного з них у праві власності, то відповідно до частини першої статті 356 ЦК України майно належить таким особам на праві спільної часткової власності. Якщо розмір часток співвласників відомий, то спір про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не виникає. Водночас може виникнути спір про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї (частина перша статті 366 ЦК України).

Якщо ж виник спір щодо визначення частки майна боржника у майні, яке належить боржнику та іншим особам на праві спільної сумісної власності, то судове рішення у разі задоволення позову має наслідком зміну матеріального правовідношення право спільної сумісної власності припиняється, натомість виникає право спільної часткової власності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18).

При цьому відбувається припинення права власності одного виду і виникнення права власності іншого виду не тільки боржника, а й іншої особи (співвласника), яка могла взагалі не брати участі у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання, а тому не може вирішуватися за правилами розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові роз`яснила свою позицію шляхом уточнення своїх висновків. Зазначене уточнення полягає в такому. В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені).

Отже, суд першої інстанції вірно визначився з характером подання приватного виконавця Артемчука Т.В. та вірно дійшов висновку, що останній звернувся до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник володіє спільно зі своїм чоловіком, статус цього майна є спільним сумісним майном подружжя, частки яких у цьому праві не зареєстровані, а, відтак, право спільної часткової власності у співвласників майна не виникало, що є спором про право, який належить, за усталеною судовою практикою, вирішувати в позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не конкретизовано у чому полягає спір про право, оскільки ні боржник, ні заінтересована особа про спір не заявляли, є необґрунтованими, оскільки приватний виконавець звернувся до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник володіє спільно зі своїм чоловіком, статус цього майна є спільним сумісним майном подружжя, частки яких у цьому праві не зареєстровані, а, відтак, право спільної часткової власності у співвласників майна не виникало, що є спором про право.

Разом з цим, заслуговують частково на увагу суду доводи приватного виконавця щодо земельної ділянки площею 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , стосовно якої не існує жодного спору, оскільки вказана земельна ділянка належить на праві власності боржнику та стосовно якої приватним виконавцем 09 грудня 2022 року було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, та копію цієї постанови боржник отримала 31 грудня 2022 року.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції боржником ОСОБА_2 в повному обсязі було виконано рішення суду згідно з виконавчим документом та приватним виконавцем Артемчуком Т.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 08 грудня 2023 року, відповідно до якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/13075/20 виданого 10 лютого 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 25000,00 дол. США та 3% річних у розмірі 263,01 дол. США та судових витрат у розмірі 5500,00 грн та 31717, 66 грн, закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Знято арешт з грошових коштів боржника ОСОБА_2 та знято арешт з належної боржнику земельної ділянки 0,1205 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва/02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:017:0011, місцезнаходження: АДРЕСА_1 /т.3 а.с. 21-23/.

Таким чином, боржником повністю виконано рішення суду щодо примусового виконання якого приватний виконавець звернувся до суду із вказаним вище поданням, що вказує на відсутність підстав для часткового задоволення подання приватного виконавця.

Пунктом 2 ч. 1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги приватного виконавця та зміни судового рішення шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Тараса Володимировича - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року - змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук