Справа №173/2462/24
Провадження №4-с/173/10/2024
У Х В А Л А

іменем України

27 вересня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого : судді Бурхан С. М.,

при секретарі Салтиковій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського ВДВС у Кам?янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кваша Олександри Миколаївни, боржник: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 року до суду звернулася ОСОБА_3 зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського ВДВС у Кам?янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кваша Олександри Миколаївни.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист на виконання рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2003 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь скаржника аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження №51450332. Боржник рішення суду не виконував, у зв?язку з чим утворилася заборгованість в сумі 98 883, 41 грн. 23.07.2024 року стягувач дізналася про те, що 19.10.2023 року державний виконавець Кваша О.А. винесла постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. Зазначену постанову скаржник також отримала під підпис 23.07.2024 року. Скаржник вважає таку постанову державного виконавця безпідставною та незаконною, тому просила суд її скасувати, а виконавчий лист повернути у відділ ДВС Верхньодніпровського району для подальшого виконання. Також скаржник просила суд перевірити дії державного виконавця щодо стягнення заборгованості з боржника; перевірити наявність доходу боржника та чи були скасовані заходи щодо боржника (арешти майна, тимчасові обмеження тощо).

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.09.2024 року скаргу призначено до розгляду.

26.09.2024 року від державного виконавця Кваша Олександри Миколаївни надійшли заперечення проти скарги, в яких вона просить суд відмовити у задоволенні скарги. В обґрунтування заперечень державний виконавець зазначає, що постанова про повернення виконавчого листа стягувачу від 19.11.2023 року скасована постановою начальника ВДВС від 27.08.2024 року та виконавчі дії щодо примусового виконання рішення суду тривають.

Боржник заперечень на скаргу не надав.

В судове засідання сторони виконавчого провадження та державний виконавець не з?явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Державний виконавець подала заяву про розгляд скарги за її відсутності. Скаржник (стягувач) подала заяву про розгляд скарги за її відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Суд встановив, що 29.01.2003 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи стягенння з 03.01.2003 року до повноліття дитини. На виконання зазначеного рішення суд видав виконавчий лист №2-160 від 29.01.2003 року.

15.03.2004 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції відкрив виконавче провадження № 51450332 щодо примусового виконання зазначеного рішення суду. 19.10.2023 року виконавче провадження було завершено на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження та державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, про що було винесено відповідну постанову, яка і є предметом оскарження.

27.08.2024 року начальник ВДВС провів перевірку законності виконавчого провадження № 51450332 та виніс постанову про скасування постанови про повернення виконавчого листа стягувачу від 19.10.2023 року.

Отже, на час розгляду справи судом постанова, яку скаржник просить суд визнати незаконною та скасувати вже скасована відповідно до порядку, визначеному ч. 3 ст. 74 ЗУ Про виконавче провадження. А тому, на думку суду, відсутні підстави для задоволення скарги в цій частині, оскільки права та інтереси скаржника фактично поновлено.

Щодо інших вимог скаржника, то суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Цим же законом визначено права та обов?язки виконавця, види, строки та порядок вжиття виконавцем заходів щодо примусового виконання рішень. Отже, законодавець визначив повноваження виконавця самостійно визначати, які дії та заходи необхідно вживати у конкретному виконавчому провадження для забезпечення ефективного, своєчасного та повного виконання рішень.

Тому суд не може втручатися в такі дискреційні повноваження державного виконавця, як то арешт майна боржника тощо, а може лише перевіряти законність таких рішень, дій чи бездіяльності.

Скаржник не оскаржує конкретні дії або бездіяльність державного виконавця, а лише просить суд перевірити, які заходи було вжито державним виконавцем щодо примусового виконання рішення суд.

Матеріалами справи підтверджується, що державний виконавець вживав певні заходи щодо примусового виконання рішення суду: 20.04.2021 постанову про тимчасове обмеження боржника у праві полювання, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та зброєю та про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, 17.10.2023 року виніс постанову про арешт майна боржника, 30.08.2024 року здійснив виходи за місцем проживання боржника, направив відповідні запити до Управління Пенсійного фонду України, державної податкової служби України, Міністерства внутрішніх справ з метою встановлення майнового стану боржника.

З урахуванням чого, суд не бачить підстав стверджувати, що мала місце неправомірна бездіяльність державного виконавця.

Згідно з частинами другою та третьою ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що на час розгляду скарги порушені права заявника поновлено, дії державного виконавця щодо примусового виконання рішення вчинено відповідно до закону та в межах повноважень, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 447, 449 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського ВДВС у Кам?янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кваша Олександри Миколаївни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Суддя С. М. Бурхан