Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/931/24
Провадження №6/711/235/24
У Х В А Л А

14 жовтня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Позарецької С.М.

при секретарі Буйновській А.П.,

за участю представника

заявника за довіреністю ОСОБА_1

представника стягувача

адвоката Микитенка В.І.

представника боржника

за довіреністю Дубіч Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву Державної казначейської служби України, що подана його представником за довіреністю ОСОБА_1 , про зміну способу і порядку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 у справі №711/931/24 (стягувач ОСОБА_2 , боржник Черкаська обласна прокуратура), -

в с т а н о в и в :

Державна казначейська служба України, через свого представника за довіреністю ОСОБА_1 , звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 у справі № 711/931/24, з урахуванням ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2024 про виправлення описки, за позовом ОСОБА_2 до Черкаської обласної прокуратури, про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів досудового слідства, позов задоволено у повному обсязі та стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 485 866 грн. 66 коп. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Черкаською обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу, яка постановою Черкаського апеляційного суду від 19.06.2024 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 04.04.2024 залишене без змін.

14.08.2024 (вх. № 10-20189) до Головного управління Казначейства у Черкаській області надійшла заява позивача щодо виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.07.2024 у справі № 711/931/24, виданого на виконання зазначених судових рішень.

Як зазначено, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII боржником, є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2, ст. 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦПК позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Оскільки, нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині відомостей про шлях списання коштів, вид рахунку, з якого буде проведено відповідне безспірне списання коштів, суб`єкт виконання судового рішення - Казначейство вважає, що належним способом виконання судових рішень у цій справі є стягнення на користь позивача з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди.

Враховуючи зазначені вище обставини, заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 у справі № 711/931/24, шляхом стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 485 866 грн. 66 коп., визначивши боржником: державу Україна.

У судовому засіданні представник заявника Державної казначейської служби України за довіреністю Ярош С.В. підтримав заяву та просив задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у ній обґрунтування та з урахуванням доданих до заяви доказів.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Микитенко В.І. не заперечував проти зміни способу і порядку виконання судового рішення.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. про причини неявки суду не повідомлено.

У судовому засіданні представник боржника Черкаської обласної прокуратури за довіреністю Дубіч Т.М. не заперечувала проти зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 у справі № 711/931/24, з урахуванням ухвал Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.04.2024, 06.05.2024 та від 07.06.2024, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Черкаської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового слідства. Вирішено стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 485866 грн. 66 коп.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.06.2024 у справі № 711/931/24 залишено без задоволення апеляційну скаргу керівника Черкаської обласної прокуратури Шевцової К., а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 залишено без змін.

25.07.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист у справі № 711/931/24, про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 485866 грн. 66 коп. У виконавчому листі боржником зазначено Державна казначейська служба України, а стягувачем ОСОБА_2 .

Вказаний вище виконавчий лист 14.08.2024 пред`явлено ОСОБА_2 до виконання у ГУ ДКС України у Черкаській області.

При вирішенні цієї справи суд бере до уваги те, що на теперішній час рішення суду від 04.04.2024 у справі № 711/931/24 не виконане.

Положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -за її межами.

Отже, чинне законодавство закріплює принцип обов`язковості судового рішення, що набрало законної сили. Обов`язковість судового рішення поширюється як на осіб, які брали участь у справі, так і будь-яких інших осіб та організацій.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997, заява № 18357/91, пункт 40).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Належне виконання рішення суду є важливим і невід`ємним елементом ефективного захисту прав і свобод людини.

Аналіз норм ст. 435 ЦПК України дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Судом відзначається, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Також судом звертається увага на те, що, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 № 845. За приписами вказаного Порядку боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником, є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ч. 2 ст. 2, ст. 170 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Велика Палата Верховного Суду у п. 43 постанови від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц виснувала, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Також, згідно з п. 6.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16, кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна, як учасник цивільних відносин.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (п. 6.17. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.08.2018 у справі № 910/23967/16).

До того ж, суд звертає увагу на те, що у п. 6.21. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.08.2018 у справі № 910/23967/16 зазначено, що резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача у разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не у резолютивній частині рішення.

Тож, оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині відомостей про шлях списання коштів, вид рахунку, з якого буде проведено відповідне безспірне списання коштів, суб`єкт виконання судового рішення суд висновує, що належним способом виконання судових рішень у цій справі є стягнення на користь позивача з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України моральної шкоди.

Таким чином, за результатами розгляду справи судом встановлено, що судове рішення не може виконуватися на теперішній час, оскільки стягувач фактично не може отримати виконання судового рішення, яке набрало законної сили, чим порушуються його права. Оскільки, задля виконання судового рішення сторони виконавчого провадження погоджуються із необхідністю зміни способу і порядку виконання рішення суду, то суд вважає, що заява Державної казначейської служби України, яка подана її представником за довіреністю ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а саме слід змінити спосіб і порядок виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 у справі № 711/931/24, шляхом стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 485866грн. 66коп., визначивши боржником державу Україна.

На думку суду, визначений судом спосіб і порядок виконання судового рішення, є справедливим і таким, що забезпечить виконання судового рішення від 04.04.2024 у справі № 711/931/24, враховуючи ті об`єктивні обставини, які на теперішній час мають місце.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 435 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.04.2024 у справі №711/931/24, шляхом стягнення з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 485866грн. 66коп., визначивши боржником державу Україна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 21.10.2024.

Головуючий суддя С. М. Позарецька