Справа № 462/980/24
УХВАЛА

14 лютого 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Топоровська Наталія Василівна про стягнення грошових коштів,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бачинський О. М. 06.02.2024 року, подав позовну заяву через систему «Електронний суд», в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача, грошові кошти, а саме: 35 880,00 грн. - суми боргу, 24 465,42 грн. інфляційних витрат та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно із положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ. Правила виключної підсудності, визначені ч. 2 ст. 30 ЦПК України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються: будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири, тощо), речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування, тощо), а також поділ нерухомого майна, що перебуває в спільній власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку, розірвання договору оренди нерухомого майна у зв`язку з невиконанням стороною договору, переводу прав покупця нерухомого майна, стягнення заборгованості з орендної плати та користування нерухомим майном тощо.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно»), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як зазначається представником позивача у позовній заяві, 08.05.2018 року між ОСОБА_3 (надалі за текстом «Продавець») від імені якої на підставі довіреності, посвідченої Ланським A. B., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02 червня 2015 року за реєстровим № 511 діє Желєзнов Максим Борисович та ОСОБА_2 (надалі за текстом «Покупець») було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н. В., зареєстрований в реєстрі за № 793 (надалі за текстом «Договір») згідно з яким Продавець передав, а Покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0552 га, яка розташована на території Кернинької сільської ради Городоцького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки - :02:000:0126 і зобов`язаний був оплатити її вартість за ціною 35 880,00 грн. (тридцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. та на умовах, встановлених цим договором.

Відповідно заявлені вимоги стосуються об`єкта нерухомості земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0126, що знаходиться поза межами території Залізничного району м. Львова, а є територією Львівського району Львівської області,

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

З огляду на те, що місце знаходження нерухомого майна територіально знаходиться за межами юрисдикції (підсудності) Залізничного районного суду м. Львова, справа підлягає передачі на розгляд Городоцького районного суду Львівської області, що знаходиться за адресою: 81500, Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, 30.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що дана справа не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, та з метою дотримання правил виключної підсудності, забезпечення законодавчо встановлених прав та гарантій сторін на справедливий судовий розгляд уповноваженим судом, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Топоровська Наталія Василівна про стягнення грошових коштів необхідно передати на розгляд до Городоцького районного суду Львівської області, оскільки спір має розглядатись за місцем знаходження майна (основної його частини), що відповідає вимогам ст. 30 ЦПК України.

Керуючись ст. 31, 32, 187, 261, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Топоровська Наталія Василівна про стягнення грошових коштів передати за підсудністю на розгляд Городоцького районного суду Львівської області, що знаходиться за адресою: 81500, Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, 30.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.