Дата документу 10.12.2024
Справа № 501/2267/24
10 грудня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»
відповідача: ОСОБА_1
предмет та підстави позову: про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи не з`явились
ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач), мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 08.07.2021 між позичальником, яким є ОСОБА_1 та кредитодавцем ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» укладено кредитний договір №3666573, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами 1.3-1.7 кредитного договору.
27.08.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір відступлення права вимоги №27/08-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами, в т.ч. за кредитним договором №3666573 від 08.07.2021, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 .
В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржника за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2021, в т.ч. за кредитним договором №3666573 від 08.07.2021, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 .
Банк виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №3666573 від 08.07.2021, що підлягає стягненню станом на 10.05.2024, відповідно до розрахунку заборгованості становить 20 240,72 грн., з яких:
заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн.;
заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7 935,00 грн.;
заборгованість з комісії 1 500,00 грн.;
нараховані 3 % річних 148,76 грн.;
втрати від інфляції 656,96 грн.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.
Відповідач відзиву на позов не надала.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві викладено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи (а.с.4 зв.).
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач також викликався в суд через оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України». Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання так і не з`явилася, тому, на підставі ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу від 28.05.2024 цивільну справу розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.44).
Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 07.06.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.45-46).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 08.07.2021 між позичальником, яким є ОСОБА_1 та кредитодавцем ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» укладено кредитний договір №3666573, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами 1.3-1.7 кредитного договору (а.с. 6-7).
27.08.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір відступлення права вимоги №27/08-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами, в т.ч. за кредитним договором №3666573 від 08.07.2021, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 .
В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржника за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2021, в т.ч. за кредитним договором №3666573 від 08.07.2021, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 .
Банк виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором.
Однак, відповідач належним чином не виконувала, а тому станом на 10.05.2024 за нею утворилась заборгованість у розмірі 20 240,72 грн., з яких:заборгованість за тілом кредиту 10 000,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7 935,00 грн., заборгованість з комісії 1 500,00 грн., нараховані 3 % річних 148,76 грн.,Ю втрати від інфляції 656,96 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10).
V. Оцінка Суду.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд керується наступним.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Для подання даної позовної заяви, позивач звернувся за правовою допомогою до АО «Лігал Ассістанс», з яким укладено відповідний договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с. 38), та сплачено суму гонорару а в розмірі 9 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 10.05.2024 (а.с. 2).
Дослідивши заявку на надання юридичної допомоги №12 від 26.04.2024 та витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024, згідно яких на надання усної консультації та вивчення документів витрачено 2 години вартістю 3000,00 грн., на складання позовної заяви про стягнення боргу витрачено 2 години вартістю 6 000,00 грн., а всього 9 000,00 грн.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено належним чином, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим, що у даному випадку є підставою для задоволенні вимог про відшкодування таких витрат у розмірі задоволених вимог у розмірі 9 000,00 грн.
Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко