Справа № 347/497/24
Провадження № 2/347/360/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

з участь:

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом.

В обґрунтування вимог позову ствердив, що він народився і проживає у с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області в своєму житлову будинку разом з сім?єю. Його батьки теж проживали в АДРЕСА_1 . Разом з ними проживав його брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі троє на даний час померли: тато ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мама ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; брат ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після смерті батька він, як старший син, допомагав мамі у веденні господарства цього двору і фактично користувався частиною майна цього двору. Коли померла мама, то він зі своєю сім?єю користувався майном цього двору, так як брат ОСОБА_3 не мав своєї сім?ї, не цікавився господарством двору, і вів своє відокремлене життя, однак продовжував проживати у будинковолодінні батьків. Більшість часу він перебував у с. Великий Рожин Косівського району Івано-Франківської області, де фактично і помер. Незважаючи на таке, він користувався земельною ділянкою, яка рахувалася за двором, підтримував відповідний порядок. Після смерті брата ОСОБА_7 все майно практично залишилося на його утриманні. Житловий будинок був старенький, а тому він підтримував його тільки щоб він не прийшов в негідність, ніяких капітальних ремонтів не проводив. Так як він практично користувався частиною спадкового майна з дня смерті батька, після смерті мами і брата залишився єдиним спадкоємцем, а також з-за відсутності коштів на юридичне оформлення спадщини, не звертався своєчасно щодо прийняття спадщини з відповідною заявою. Так як він пропустив встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини, то на даний час вимушений звертатися до суду з позовом про встановлення йому додаткового строку для подачі такої заяви. Хоче зазначити, що після смерті батька, він став користуватися частиною спадкового майна разом з мамою та братом, що свідчить про те, що він прийняв спадщину (ст.549 ЦК УРСР,ред.1963 р.). В зв?язку з тим, що станом на 2004 рік, тобто на день прийняття нової редакції Цивільного кодексу України, він офіційно не оформив прийняття спадщини, не подав заяву після смерті мами і брата про прийняття їхньої частини спадщини, він пропустив строк подачі такої заяви.

У зв`язку із цим просив суд визнати пропуск такого строку з поважної причини і поновити його. Інші спадкоємці першої черги щодо цього майна відсутні.

16.08.2024 року від позивача поступила заява про уточнення позовних вимог, у зв?язку із чим просив постановити рішення про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такі правом на подання відзиву не скористалися.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. Позивач ствердив, що не звернувся вчасно із заявою про прийняття спадщини, оскільки не був юридично обізнаний. Крім того, він весь дивився за спадковим майном, а тому думав, що є таким, що прийняв спадщину. Також представник позивача просив звернути увагу, що в 2020 році була тривала епідемія ковід, а в подальшому воєнний стан. Представник позивача також ствердив, що інших спадкоємців немає, а орган територіальної громади не заперечує щодо задоволення позову, а відтак суду слід прийняти справедливе рішення на користь позивача.

Представник позивача просив звернути увагу, що позивач проживає в гірському селі, що також зумовлює труднощі для вчасної подачі заяви. Крім того, позивач є юридично не обізнаною про тонкощі процедури оформлення спадкових справ, а відтак думав, що може в будь-який час оформити спадщину.

З цих підстав позов просили задовольнити а повному обсязі.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представник Косівської міської ради в судове засідання не з?явився, однак від міського голови до суду поступило клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника міської ради на підставі наявних у матеріалах справи доказів (а.с.26).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 12.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 24.04.2024 року.

Ухвалою від 24.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.05.2024 року.

30.05.2024 року судове засідання відкладено у зв?язку із видаленням до нарадчої кімнати у іншій справі, 01.07.2024 року судове засідання відкладено у зв?язку із відсутністю електроенергії, 14.08.2024 року судове засідання відкладено через зайнятість судді в іншому провадженні.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії ID-картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Великий Рожин, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.3).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 22.02.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 (а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 09.04.2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (зворот а.с.5).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого повторно 22.02.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно довідок виданих позивачу ОСОБА_1 Яворівським старостинським округом 12.02.2024 року за №124, №125, його батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали з 1955 року до дня смерті в АДРЕСА_1 . На день їх смерті в будинку був зареєстрований лише ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заповіт в Яворівській сільській раді не посвідчувався (а.с.8,9).

Також, згідно довідки виданої позивачу ОСОБА_1 Яворівським старостинським округом 12.02.2024 року за №123, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав з народження до дня смерті в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_6 в житловому будинку був зареєстрований лише він один, ОСОБА_6 . Від імені померлого ОСОБА_6 заповіт в Яворівській сільській раді не посвідчувався (а.с.7).

Наявність спадкового майна підтверджується:

1) витягом з рішення 16 сесії сільської ради народних депутатів 21 скликання від 28-29 грудня 1993 року с. Яворів, згідно якого сільська рада вирішила передати безоплатно у приватну власність громадянам земельні ділянки, заяви від яких надійшли до 01.01.1994 року, в тому числі ОСОБА_4 , на участку Петруші загальною площею 0,85 га (0,25-ОЖБ, 0,60 ОПГ) (а.с.10),

2) копією Акта від 14.06.1967 року про проведення в натурі відведення земельної ділянки площею 0,60 га в с. Яворів, в користування ОСОБА_4 (а.с.11) та

3) копією Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах виданого ОСОБА_4 на забудову його власної присадибної ділянки площею 0,06 га (зворот а.с.11, 12).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 27.04.1962 року, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , а його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.13).

Відповідно до роз`яснення від 27 лютого 2024 року №204/01-16, наданого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М.М., ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду із заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_6 (а.с.14).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неможливістю реалізації права на спадкування за законом після смерті брата, через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_1 має намір успадкувати майно після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого цією статтею, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 як після смерті батьків, так і після смерті ОСОБА_6 повинен був у шестимісячний строк подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку позивач ОСОБА_1 покликався на відсутність коштів щодо юридичного оформлення спадщини, однак спадковим майном постійно користувався, а саме: утримував житловий будинок та обробляв землю.

Однак, оцінюючи причини поважності пропуску строку, суд звертає увагу, що саме по собі важке матеріальне становище особи-спадкоємця та відсутність у нього коштів щодо юридичного оформлення спадщини не свідчить про об`єктивну неможливість позивачу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відтак, позивач не був позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, а також через орган місцевого самоврядування. Будь-яких доказів того, що позивач утримував спадкове майно, матеріали справи також не містять.

Крім того, позивач не надав жодних підтверджуючих документів, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , і відповідно його рідним братом.

Оцінюючи письмове роз`яснення нотаріуса, не необхідність звернення до суду з позовом, судом встановлено, що доказів родинного зв`язку позивача ОСОБА_1 з братом ОСОБА_6 нотаріусу теж не було надано. А відтак, для суду незрозумілим є висновок нотаріуса, на підставі яких наданих ОСОБА_1 письмових документів (аналогічні були надані і суду) нотаріус прийшов до висновку, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_6 .

Під час розгляду справи, суд звертав увагу представника позивача ОСОБА_2 , який готував позовну заяву, на ст.12 ЦПК Україну, згідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, позовна заява складена формально, в ній зазначена сукупність причин поважності пропуску строку, однак жодних підтверджуючих документів поважності причин пропуску строку не надано.

Покликання ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на юридичну необізнаність позивача, суд не може визнати поважною причиною пропуску строку.

Так, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та багатьох інших.

Покликання представника позивача на епідемію СОVID-19 та гірську місцевість населеного пункту в якому постійно проживає позивач, суд вважає неспроможними. Оцінюючи причини поважності пропуску строку, суд звертає увагу, що саме по собі запровадження карантинних обмежень, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), не свідчить про об`єктивну неможливість позивачу подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Крім того, позивач не надав жодних підтверджуючих документів, що в той період хворів на СОVID-19, і взагалі не вказував, що хворів на вказану хворобу, що перешкоджало б йому звернутися до нотаріуса із відповідною заявою.

В той же час, саме по собі запровадження карантинних обмежень в державі певним чином трансформувало та внесло корективи в повсякденне життя, однак жодним чином не зупинило сферу життєдіяльності суспільства.

Не спроможними також є покликання позивача та його представника на умови воєнного стану. Оскільки будь яких доказів того, що позивач брав участь в бойових діях, чи був мобілізований, а відтак з об`єктивних причини не міг подати заяву, матеріали справи не містять.

Що стосується покликання представника позивача, на відсутність інших спадкоємців, та визнання позову органом територіальної громади, то суд вважає такі безпідставними. Оскільки, відсутність заперечень з боку органу територіальної громади, за умов відсутності поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, може свідчити про неналежне виконання органом територіальної громади вимог ст. 1277 ЦК України (щодо визнання спадщини відумерлою).

Отже, зазначені позивачем ОСОБА_1 причини поважності пропуску строку, не підтверджуються належними письмовими доказами, є голослівними, а відтак не можуть бути підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 вересня 2024 року.

Суддя Ю.С. Кіцула