Провадження № 2/202/4744/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію на опалення,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2021 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію на опалення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем здійснювалось постачання теплової енергії на опалення споживачу ОСОБА_1 , який мешкає в квартирі АДРЕСА_1 . В період часу з 01.12.2014 року по 01.12.2021 року відповідач ухилявся від оплати за поставлену теплову енергію на опалення, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 43234,70 гривень.

Враховуючи, що відповідач не погашає заборгованість, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення в сумі 43234,70 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 2270,00 гривень.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 18 січня 2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі, яке відкладено на 23.03.2022 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

31 травня 2024 року цивільна справа № 234/17914/21 надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024 року для її розгляду визначено суддю Журавель Т.С.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2024 року цивільну справу № 234/17914/21 направлено за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

02 вересня 2024 року цивільна справа цивільна справа № 234/17914/21 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 03 вересня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав.

У відповідності до ст.ст.223,280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.04.1988 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 9747 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.03.2021 року, довідкою № 1743 про реєстрацію місця проживання особи від 17.01.2022 року

Отже, ОСОБА_1 є абонентом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач фактично надавав відповідачу надає житлово-комунальні послуги (поставка теплової на опалення), а відповідач користувався даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлявся від них.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Тобто, докази, які відповідачі повинні подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

У порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідач ОСОБА_1 не здійснював оплату за надану позивачем теплову енергію у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 43234,70 гривень, яка утворилась з 01.12.2014 року по 01.12.2021 року.

Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотного, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту прав позивача і присудження до стягнення з відповідача суми боргу за надану йому позивачем теплову енергію.

За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за поставку теплової енергії на опалення за період з 01.12.2014 року по 01.12.2021 року в сумі 43234,70 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За звернення до суду із даною позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

Доказів понесення інших витрат, на час розгляду справи, сторонами не надано.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго»підлягають стягненню витрати з оплати судового збору в розмірі 2270,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 6, 11-13, 81, 141, 209, 203-265, 268, 274, 279, 280- 282, 284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за поставлену теплову енергію на опалення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» , місцезнаходження: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд.8-Д, заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 01.12.2014 року по 01.12.2021 року в сумі 43234,70 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» , місцезнаходження: 84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд.8-Д, судові витрати по справі в загальному розмірі 2270,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський