ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 652/1180/21 Головуючий в суді І інстанції Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/304/24 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Кутурланової О.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Майданіка В.В.,

секретар Олійник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Чепурнов Віталій Іванович, на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області у складі судді Сікори О.О. від 15 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Високопільська селищна рада ОТГ Бериславського району Херсонської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Високопільська селищна рада ОТГ Бериславського району Херсонської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальова С.В. з заявами про прийняття спадщини за заповітом звернулися він, ОСОБА_1 , та ОСОБА_4

27 липня 2019 року ОСОБА_2 направила приватному нотаріусу Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальову С.В. письмову заяву з вимогою зупинити видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, у зв`язку з її зверненням до Високопільського районного суду Херсонської області з позовною заявою про визнання заповіту недійсним.

05.09.2019 року, з пропуском строку на прийняття спадщини, на ім`я приватного нотаріуса Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальова С.В. від ОСОБА_2 надійшла заява про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 .

Цього ж дня спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 подала заяву, якою закликала ОСОБА_2 до прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 .

Посилаючись на те, що він, як спадкоємець за заповітом, письмової згоди не надавав, то відповідно до вимог ч.3 статті 1272 ЦК України приватний нотаріус Ковальов С.В. повинен був винести постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії та рекомендувати ОСОБА_2 звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2020 року по справі 652/480/20, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року, задоволено позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, ОСОБА_2 , про визнання частини заповіту недійсним.

Визнано недійсним заповіт, складений 19 травня 2017 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині належної йому земельної ділянки, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС №014227, виданим Високопільською районною державною адміністрацією 17 січня 2003 року, розташованої на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, загальною площею 6,07 га., на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині заповіт, складений 19 травня 2017 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін, відповідно до ч.3 статті 1257 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 652/480/20 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2020 року по справі № 652/480/20 та постанову Херсонського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи виконавчий комітет Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, ОСОБА_2 про визнання частини заповіту недійсним - відмовлено.

31.08.2021 року приватним нотаріусом Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальовим С.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :03:028:0008, площею 6,069 га на підставі рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 23 червня 2021 року по справі № 652/492/21, яким встановлено факт родинних відносин, зокрема, встановлено, що ОСОБА_2 є племінницею ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, підставами для видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку стали рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2020 року та постанова Херсонського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 652/480/20, які у подальшому були скасовані постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року.

Посилаючись на вищеперелічені обставини, а також на відсутність прямого споріднення у ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , позивач просив суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину № 631 від 31 серпня 2021 року, видане приватним нотаріусом Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальовим С.В. на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:028:0008 площею 6,069 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Херсонська область, Високопільський район, с/рада Іванівська та скасувати державну реєстрацію права власності на 1/1 частки ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:028:0008, площею 6,069 га, індексний номер: 60106218 від 31.08.2021 року та стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат Чепурнов В.І., який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також вважаючи його таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У письмовому відзиві на скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заповіт, складений на ім`я позивача, є нікчемним в силу Закону, що також підтверджено постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 652/480/20, а відтак він не є спадкоємцем ОСОБА_3 , а отже у нього відсутні правові підстави для ініціювання судового спору щодо майна ОСОБА_3 , що є самостійною підставою для відмови у позові, оскільки у такому випадку відсутне порушення його цивільних прав щодо спірного майна.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом вірно встановлено і це підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який за життя 19 травня 2017 року склав заповіт на належну йому земельну ділянку на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області площею 6,07 га на ім`я ОСОБА_1 , а на належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибною ділянкою по АДРЕСА_1 , а також легковий автомобіль марки ГАЗ 21 державний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 .

Заповіт посвідчено секретарем Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області ОСОБА_6 .

На момент посвідчення вказаного заповіту ОСОБА_1 перебував на посаді сільського голови Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, що сторонами визнається.

Із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулися: ОСОБА_1 14 червня 2019 року та ОСОБА_4 22 липня 2019 року.

05 вересня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Високопільського районного нотаріального округу Ковальова С.В. із заявою про включення до кола спадкоємців ОСОБА_2 , яка подала заяву про прийняття спадщини 05 вересня 2019 року.

В подальшому ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, ОСОБА_2 , про визнання частини заповіту недійсним, в якому просила визнати недійсним частину посвідченого секретарем Виконавчого комітету Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області ОСОБА_6 заповіту ОСОБА_3 від 19 травня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 , який на той час займав посаду Іванівського сільського голови, з посиланням на порушення порядку такого посвідчення.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено. Заповіт, складений 19 травня 2017 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині належної йому земельної ділянки, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 014227, виданий Високопільською районною державною адміністрацією 17 січня 2003 року, розташованої на території Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, загальною площею 6,07 га, на ім`я ОСОБА_1 визнано недійсним.

Рішення суду мотивовано порушенням процедури посвідчення заповіту посадовою особою органу місцевої влади на користь керівника цього органу, незважаючи на заборону вчинення таких дій, встановлену приписами статті 9 Закону України «Про нотаріат», правовим наслідком чого у відповідності до статті 1257 ЦК України є нікчемність заповіту в частині.

Постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 30 жовтня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: виконавчий комітет Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, ОСОБА_2 , про визнання частини заповіту недійсною, відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд касаційної інстанції виходив з того, що спірний заповіт в силу закону є нікчемним, а визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, так як не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

31.08.2021 року приватним нотаріусом Високопільського районного нотаріального округу Херсонської області Ковальовим С.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :03:028:0008, площею 6,069 га.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із частиною першою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Згідно зі статтею 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсність іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Статтею 1257 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав визнання правочину недійсним, а саме: складання заповіту особою, яка не мала на це права; з порушення вимог щодо його оформлення та посвідчення; якщо при складанні заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно зі статтею 236 ЦК України моментом недійсності нікчемного правочину є момент його вчинення.

Відповідно до статті 216 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов`язані з його недійсністю.

Статтею 9 Закону України «Про нотаріат», в редакції від 02 листопада 2016 року, чинній на час посвідчення заповіту, визначено, що нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету.

Посадові особи органу місцевого самоврядування не вправі вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного виконавчого комітету. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншої сільської, селищної, міської Ради народних депутатів.

Посадові особи, перелічені у статті 40 цього Закону, не вправі посвідчувати заповіти та доручення на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними.

З аналізу норм чинного законодавства, які діяли на час посвідчення спірного заповіту, вбачається пряма заборона на вчинення посадовою особою органу місцевого самоврядування нотаріальних дій на користь позивача, який обіймав посаду голови цього органу місцевого самоврядування.

Отже, з огляду на те, що на момент посвідчення заповіту ОСОБА_1 перебував на посаді сільського голови Іванівської сільської ради Високопільського району Херсонської області, а тому посвідчений на його ім`я секретарем цієї ради заповіт є недійсним в силу закону, та зважаючи на те, що при цьому позивач не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності за наведених обставин порушень будь-яких прав ОСОБА_1 видачею відповідачці свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :03:028:0008, площею 6,069 га, оскільки за наведених обставин рішення суду не призведе до відновлення або захисту його прав.

Отже, судом першої інстанції вірно проаналізовано заявлені позовні вимоги, правовове регулювання спірних правовідносин та обгрунтовано зазначено про відсутність порушених прав та законних інтересів позивача у даному спорі, що є самостійною підставою для відмови у задоволені заявлених ОСОБА_1 вимог.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на обставини, за результатами встановлення яких, на його думку, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку можна вважати незаконним, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки право ініціювати судовий спір має особа, права чи законні інтереси якої порушено, а за встановлених судом обставин ОСОБА_1 не є такою особою.

Згідно частин 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Приймаючи до уваги, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновку суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Відповідно до ч. 1.ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване та законне рішення, підстав для скасування якого не встановлено, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, як такі, що не спростовують висновки суду.

Керуючись ст. ст.367,368,375,381,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Чепурнов Віталій Іванович, залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 жовтня 2024 року.

Головуючий О.В.Кутурланова

Судді: Л.П.Воронцова

В.В.Майданік