Справа № 175/8970/23
Провадження № 2/175/2245/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" жовтня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, код ЄДРПОУ: ) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ «Акцент-Банк» та підписав заяву № б/н від 11.09.2017 року. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.11.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 26430 грн 56 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15841 грн 28 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 10589 грн 28 коп.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач не підписував жодних кредитних договорів з позивачем. Також зазначено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач підписав єдиний кредитний договір чи додатки до нього, а також докази перерахування відповідачу кредитних коштів. Анкета-заява від 11.09.2017 року містить лише загальну інформацію та анкетні дані відповідача, при цьому відсутні відомості про тип картки, яка видавалася, суму кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом. Сам по собі розрахунок заборгованості, без надання будь-яких доказів відкриття рахунку, отримання кредитної картки, розміру встановленого кредитного ліміту, а також доказів того, що нарахування відсотків були узгоджені сторонами, не є підтвердженням наявності у відповідача заборгованості. Щодо наданої позивачем банківської виписки представник відповідача зауважує на тому, що вона не є належним підтвердженням укладеного кредитного договору (анкети-заяви) від 11.09.2017 року.

Представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що в заяві-анкеті від 11.09.2017 року відповідач своїм підписом підтвердив факт того, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, які складають кредитний договір та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладених на сайті Банку. Крім того, представник позивача звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», підписаний відповідачем електронним підписом, в якому між сторонами узгоджені всі умови кредитування. Також в матеріалах справи наявні довідки про видачу картки та встановлення кредитного ліміту, при цьому заборгованість виникає лише у випадку користування кредитними коштами.

Представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав письмові пояснення, в яких зауважує на тому, що паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця з інформування про можливі умови договору. При цьому ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві та письмових поясненнях.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11.09.2017 року, ОСОБА_2 звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 11.09.2017 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

В заяві вказано, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами, правилами користування, основними умовами надання послуг та кредитування, що містяться в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким останній ознайомився та зобов`язався отримати примірник шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua.

Позивачем додано до позову витяг з Умов та правил надання банківських послуги у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті банку https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила».

Також встанволено, що 11.09.2017 року ОСОБА_2 з використанням простого електронного підпису шляхом підтвердження дзвінком за номером телефону підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

З моменту укладення договору, ОСОБА_2 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: ??№ НОМЕР_2 , строком дії до березня місяця 2021 року та ??№ НОМЕР_3 , строком дії до жовтня місяця 2027 року, що підтверджується довідкою за картами.

Відповідно до довідки за лімітами, ОСОБА_2 було встановлено кредитні ліміти за кредитним договором б/н від 11.09.2017 року за період з 11.09.2017 року по 13.11.2023 року, починаючи з 2000 грн, а в подальшому збільшено до 15900 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 11.09.2017 року станом на 13.11.2023 року у ОСОБА_2 утворилася заборгованість у розмірі 26430 грн 56 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 15841 грн 28 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 10589 грн 28 коп.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1056 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Зі змісту ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, паспорт споживчого кредиту та виписку по рахунку відповідача, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент- Банк» та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт.

Суд звертає увагу на те, що анкета-заява не містить відомості про тип картки, яка видавалася, суму кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом, а містить лише загальну інформацію та анкетні дані відповідача.

При цьому надані позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису відповідача. Жоднихдоказів на підтвердження того, що саме з наявними в матеріалах справи витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт ознайомився і погодився ОСОБА_2 , підписуючи заяву - анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» від 11.09.2017 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків у зазначених розмірах, суду надані не були.

Таким чином роздруківка з сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування.

Крім того, суд бере до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах та виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Аналогічний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 12.12.2022 року по справі № 484/5710/19 (провадження № 61-9699св22), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17.

Суд критично ставиться до тверджень представника позивача про те, що паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_2 електронним підписом, містить всі умови кредитування, узгоджені між сторонами, зокрема відсотки за користування кредитом, оскільки як вбачається з анкети-заяви, даний паспорт не є частиною договору про приєднання до банківських послуг. У вказаному паспорті споживчого кредиту вказано, зокрема, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Крім того, паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що наведена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 31.12.2017 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що даний документ неможливо визнати належним доказом досягнення між сторонами згоди на укладення кредитного договору та погодження всіх його істотних умов.

Також суд зауважує на тому, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, з урахуванням відсутності підтверджень про ознайомлення відповідачем з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також підтверджень того, що саме ці Тарифи були затверджені в період підписання анкети-заяви, відсутності цих умов в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним, суд доходить висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду із вказаним позовом, у зв`язку з чим позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель