Справа № 496/6894/24
Провадження № 2-н/496/489/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за споживання природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за сплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 5 статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

24.10.2024 року судом здійснено запит до ГУ ДМС України в Одеській області щодо визначення місця перебування та місця проживання боржниці ОСОБА_1 .

30.10.2024 року на запит суду надійшла відповідь за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області в якій вказано, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом належить до Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до п. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Проте, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу місце виконання договору неможливо означити, оскільки відомості про адресу постачання природного газу вказані відносно особи ОСОБА_2 (зворотна сторона а. с. 2).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України - у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з частиною другою статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як вбачається із заяви, заявником не виконані вимоги ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме не правильно вказані особисті дані боржника, що позбавляє суд можливості ідентифікувати особу боржника.

Крім того, вказані дані про боржника необхідні для отримання судом інформації про місце виконання договору для визначення підсудності справи.

Отже, у даному випадку у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Також, суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Горяєв