КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.06.2010 у розмірі 27 975,74 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (а.с.1-3).

В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 14.06.2010 ОСОБА_1 підписав з банком Анкету - заяву № б/н від 14.06.2010, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідач підтвердив, той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Крім того, зазначає, що 14.06.2010 відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду. Таким чином, у зв`язку із порушенням зобов`язання за кредитним договором відповідач станом на 20.05.2020 має заборгованість, яку слід стягнути в судовому порядку.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07.09.2022 у задоволені позову відмовлено (а.с. 102-105).

Не погодившись з ухваленим рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 110-120).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» підтвердив під розпис ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить знайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Крім того, до позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та багато іншого. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги долучену до анкети-заяви від 14.06.2010 довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку 14.06.2010 особисто підписав відповідач, в якій зазначені базова відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячних платежів, строк внесення щомісячних платежів, порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розмір штрафів при порушенні термінів платежів тощо, тобто сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті всі істотні умови договору.

Відзиву від учасника справи не надходило.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.06.2010 ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав анкету-заяву № б/н з ПАТ КБ «ПриватБанк», у тексті якої зазначені відомості про те, що клієнт погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між клієнтом та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.43).

При цьому, на підтвердження погодження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» було додано до матеріалів справинаступнідокументи:

- розрахунокзаборгованості за договором № б/н від14.06.2010 станом на 31.08.2015 (а.с. 4-10);

- розрахунокзаборгованості за договором № б/н від14.06.2010 станом 30.06.2019 (а.с. 11-27);

- розрахунокзаборгованості за договором № б/н від14.06.2010 станом на 20.05.2020, з якого вбачається, що станом на 20.05.2020 заборгованість ОСОБА_1 складає 19 739,28 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 8236,46 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 28-29);

- виписку за договором № б/н від14.06.2010 станом на 25.05.2020 (а.с. 30-40).

- довідку про зміну умов кредитування та обслуговуваннякредитноїкартки, оформленої на відповідача, згідно з якою початкова сума кредитного лімітубулавстановлена у розмірі 500,00 грн, в подальшому вона змінювалася і максимально булавстановлена у розмірі 11600,00 грн - з 13.05.2019 кредитнийлімітбулозменшено до 0,00 грн (а.с. 41);

- довідку про виданівідповідачевікредитнікартки, відповідно до якоївідповідачемотриманокредитнікартки: НОМЕР_3 від 26.10.2009 з терміномдії до 10/13; № НОМЕР_4 від 02.07.2010 з терміномдії до 04/14; НОМЕР_5 від 13.11.2013 з терміномдії до 08/16; НОМЕР_6 від 06.02.2015 з терміномдії до 03/18; НОМЕР_7 від 09.09.2014 з терміномдії до 09/18; НОМЕР_8від 25.12.2014 з терміномдії до 09/18; № НОМЕР_9 від 24.04.2018 з терміномдії до 03/22 (а.с. 42).

- довідку про умовикредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55» днів льготного періоду» щодо базової процентної ставки на рівні 2,5% щомісяця (30% річних), процентної ставки на суму перевищення ліміту на рівні 3,75% щомісяця, а також з умовами щодо пені (1% від заборгованості, але не менше 30грн щомісяця за наявності прострочення за кредитом та процентах 5 та більше днів в сумі, що перевищує 50 грн), та щодо штрафних санкції при порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів - 500 гривень + 5% від заборгованості;

- витяг з «Умов та Правил наданнябанківськихпослуг», паспорт споживчого кредиту (а.с. 45-68);

Відмовляючи АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач погодився на зміну умов кредитування (процентної ставки) і з огляду на те, що в справі відсутні копії Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку в тій редакції, з якою відповідач був ознайомлений станом на день укладання договору - суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що відповідач надав згоду Банку односторонньо змінювати процентну ставку за кредитом. Зазначено, що з наданого розрахунку вбачається, що збільшення заборгованості відповідача за тілом кредиту здійснювалось не лише за рахунок фактично використаних ним коштів, а і за рахунок збільшення кредиту з метою погашення нарахованої заборгованості за процентами. Судом підраховано, що сума, яка була внесена Відповідачем в порядку погашення заборгованості за тілом кредиту, перевищувала суму кредиту, яка була ним фактично використана.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції в з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.06.2010, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, та інші умови.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 по справі № 534/1072/18-ц апеляційний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги, що в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування наявний підпис відповідача, а тому приходить до висновку, що кредитний договір було укладено між сторонами на умовах, зазначених у вказаному документі.

Отже при зверненні до суду з цим позовом банком доведено про укладення між сторонами кредитного договору та його суттєві умови, а висновок суду першої інстанції про зворотне є неправильним.

Разом з цим, щодо позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом колегія суддів зазначає наступне.

За наданої позивачем Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», зазначено, що сторонами було погоджено розмір базової процентної ставки за користування кредитом - 2,5 % на місяць, що є підтвердження обґрунтування стягнень.

Однак, як вбачається із наданої виписки позивачем, банк самостійно збільшив базову процентну ставку.

З розрахунку заборгованості Позивача вбачається, що починаючи з 01.09.2014 банком встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 34,8% річних, і така ж ставка (34,8% річних) - на прострочену заборгованість. З 06.02.2015 процентна ставка зменшена до 32,4% річних, а з 01.04.2015 - збільшена до 42% на поточну заборгованість і так само - на прострочену заборгованість. З 01.09.2015, як вбачається з розрахунку Позивача, для розрахунку розміру процентів ним використовувалися одночасно дві місячні процентні ставки - 2,7% (32,4% річних) та 3,5% (42% річних).

Отже, зі змісту наданої до суду Заяви позичальника ОСОБА_1 вбачається, що сторони погодили сплату 2,5 % в місяць. Поряд з цим, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, та Виписка про рух коштів на рахунку свідчать про те, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувались ним за ставкою 2,7% та 3,5%, що суперечить умовам кредитування, погодженим з відповідачем, будь-яких обґрунтувань зміни відсоткової ставки позивачем не надано, а також не надано відомостей про інформування позичальника про зміну відсоткової ставки відповідно до умов договору та вимог закону.

Таким чином, колегія суддів визнає нарахування відсотків за вказаний період таким, що не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, уважає наданий розрахунок відсоткової ставки неналежним доказом, та за відсутності розрахунку за узгодженою між сторонами базовою ставкою 2,5% на місяць робить висновок про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за цей період.

При цьому колегія зазначає, що нарахування відсотків відповідно до вказаних вище умов кредитування, визначених у довідці за підписом відповідача, є залежним від суми залишку заборгованості за кожний період нарахування, кредитування, суми встановленого конкретного ліміту у визначений період, конкретної дати та визначеної суми погашення заборгованості із можливістю використання пільгового періоду нарахування процентів. Проте матеріали справи таких даних не містять, що унеможливлює проведення судом розрахунку процентів за базовою ставкою 2,5% на місяць та визначити можливість застосування пільгового періоду кредитування.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що отримання кредитних коштів відповідачем та часткове їх погашення свідчить про те, що останній погодився з умовами договору, колегія суддів відхиляє, оскільки часткове погашення відповідачем кредиту не свідчить про погодження ним збільшення відсоткової ставки та неустойки.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання скаржника на відсутність заперечень відповідача щодо задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відсутність таких заперечень, не свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

У зв`язку із зазначеним, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відсутності підстав для стягнення прострочених відсотків за кредитним договором № б/н від 14.06.2010.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір, з врахуванням часткового задоволення позову, в розмірі 2627,50 грн. (за подання позову в розмірі 1051,00 грн. + за подання апеляційної скарги в розмірі 1576,50 грн.).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 вересня 2024 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 07.12.2000)на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість по кредиту у розмірі 19 739 грн.28 коп. (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень двадцять вісім копійок).

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 07.12.2000) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) судовий збір в розмірі 2627 грн. 50 коп.(дві тисячі шістсот двадцять сім гривень п`ятдесят копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді