Справа № 404/4474/24
Номер провадження 2/404/1243/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Кіровський районний суд міста К іровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 у травні 2024 року звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна а саме, житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно обтяження: тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 8089244; зареєстровано: 20.10.2008 10:54:53 за № 8089244 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області; підстава обтяження: постанова б/н від 19.01.2004 року, Державна виконавча служба Кіровського району, Возіян, вх.18; об`єкт обтяження: будинок, жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер 2989267KIROVOGRAD; архівна дата: 20.01.2004; дата виникнення: 20.01.2004; № реєстру: ; внутр.№ 2001D43522F5452D4445. В обгрнутвання позову зазначив, що 23.07.2003 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, незакінченого будівництва, який зареєстровано в реєстрі №1942. За вказаним договором ОСОБА_3 , який діяв на підставі доручення від імені ОСОБА_2 , продав, а ОСОБА_1 купив належний ОСОБА_2 житловий будинок, незакінчений, будівництвом з надвірними будівлями під номером АДРЕСА_1 . В подальшому позивачу стало відомо, що на прибаний будинок накладено арешт згідно постанови Державної виконавчої служби Кіровського району б/н, від 19.01.2004 року. У зв`язку із необхідністю скасування вказаного арешту позивач 26.04.2024 року, представником позивача було подано адвокатський запит до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницький. 30.04.2024 року відділом державної виконавчої служби було надано відповідь на запит зі змісту якої вбачається: «згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено що міститься запис про обтяження на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , об`єкт обтяження житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н, 19.01.2004 року Кіровського ВДВС.» Разом з тим, у відповіді зазначається, що надати більш детальну інформацію відносно виконавчих проваджень по яким було здійснено обтяження нерухомого майна боржника неможливо, оскільки відповідно до пункту 3.19., 3.20. Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, яка діяла на той період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу, який його видав. Оскільки підстав для зняття арешту з майна в позасудовому порядку немає, запропоновано звернутись до суду. Окрім того, задля отримання більш повної інформації щодо стану справи, та можливості зняти арешт в позасудовому порядку адвокатські запити були подані до Кіровського районного суду. Так, ознайомившись в Кіровському районному суді міста Кіровограда з наявними в архіві справами де однією зі сторін виступав ОСОБА_2 , зроблено висновки, що у відповідача у період з 2003 по 2008 роки були відкриті низка виконавчих проваджень у цивільних справах які стосувалися зокрема, стягнення боргу (справа № 2-2737/03), стягнення боргу (справа № 1874/05, рішення від 07.07.2005 року), справа № 6-305/2008 щодо видачі дубліката виконавчого листа згідно рішення суду від 21.09.2004 року по справі № 2-4057/2004. За рішеннями по вказаних справах з відповідача стягувалися значні суми коштів, та для забезпечення одного з позову було застосовано арешт майна. Позивач зазначає, що про існування судових чи виконавчих проваджень, як власне і про існування постанови про арешт майна йому взагалі нічого не відомо. 23 липня 2003 року позивач придбав будинок за вказаною вище адресою. Згідно пункту 5 договору купівлі-продажу, «Продавець (Відповідач по справі) стверджує, що житловий будинок, не закінчений будівництвом, який є предметом цього договору, на момент його укладення нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, не заставлений, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо чього у третіх осіб немає, боргів по комунальним та іншим обов`язковим платежам по вказаному будинку немає. Факт відсутності заборони відчуження зазначеного житлового будинку, не закінченого будівництвом, підтверджується Довідкою № , виданою 27 липня 2003 року Кіровоградським обласним державним нотаріальним архівом.» Таким чином, під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку та його реєстрації про наявність обтяження - зазначено не було. Ймовірно, арешт було накладено вже після продажу житлового будинку. В подальшому позивачеві не було відомо про наявні обтяження на житловий будинок, до моменту поки він не отримав Інформаційну довідку. Окрім того, згідно інформації з довідки власником обтяженого майна зазначено ОСОБА_2 , що при зазначених обставинам не відповідає дійсності, адже будинок станом на 23 липня 2003 року було продано позивачеві, і всі виконавчі провадження що відкриті на ім`я ОСОБА_2 не мають стосуватися позивача, та перешкоджати йому в розпорядженні власним майном. Позивач набув право власності на це майно у встановленому законом порядку, а тому є законним володільцем жилого будинку. А відтак, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.21-22).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання, повідомлений належним чином (а.с. 26) про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавав.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилась, подала до суду зяаву (вх. № 41910 від 14.10.2024 року) про розгляд справи за її відсутності (а.с.29).

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені докази, суд встановив таке.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, не закінченого будівництвом від 23 липня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1942, ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив належний ОСОБА_2 житловий будинок, не закінчений будівництвом, з надвірними будівлями під номером АДРЕСА_1 (а.с.11).

За Інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20 жовтня 2008 року за № 8089244 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області зареєстровано обтяження; підстава обтяження: постанова Б/Н, 19.01.2004, Державна виконавча служба Кіровського району, возіян вх.18; об`єкт обтяження: будинок, жилий будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2989267KIROVOGRAD100, Архівна дата: 20.01.2004, Дата виникнення: 20.01.2004, № реєстра: (а.с.9-10).

Відповідно до листа Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомго майна щодо суб`єкта встановлено що міститься запис про обтяження на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови б/н, 19.01.2004 року Кіровський ВДВС. Повідомити більш детальну інформацію відносно виконавчих проваджень по який було здійснено обтяження нерухомго майна боржника неможливо, оскільки відповідно до пункту 3.19, 3.20 «Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби», яка діляа на період часу строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа стягувачу, до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Запопоновано звернутись до суду для зняття арешт з нерухомого майна (а.с.13).

У статті 41 Конституції України задекларовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом права власності - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Практика Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису»), а також Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна) при розгляді справи даної категорії вказує на те, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Частиною другою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Отже враховуючи вищевикладені вимоги, однієї з підстав зняття арешту з майна боржника це є відсутність будь-яких грошових зобов`язань, або у разі погашення заборгованості в повному обсязі.

За роз`ясненнями, що викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

У випадках безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі.

У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.

Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

При цьому, позивачем до суду не наданого жодного доказу в межах який виконавчих проваджень накладено арешт, як і не надано доказів щодо боргових зобов`язань відповідача, чи існують вони на момент звернення суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Доказів, які б вказували, що виконавчі провадження були завершені у зв`язку із фактичним їх виконанням не має, а отже зняття арешту із заявленого майна позбавить можливості можливих кредиторів задовольнити наявні і не виконані вимоги.

Крім того, представник позивача в позові вказував та підтвердив зазначене в судовому засіданні, що після ознайомлення з матеріалами справ у Кіровському районному суді міста Кіровограда, йому стало відомо, що наявні судові рішення де боржником є відповідач. При цьому, будь-який письмових доказів стосовно вказаних обставин представником позивача до суду не надано.

В матеріалах справи міститься лише Інформаційна довідка з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та два адвокатських запита. При цьому, доказів в розумінні цивільного процесуального законодавства, на яких грунтується звернення позивача до суду, позивачем не додано всупереч вимог частини п`ятої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем та його представником, адвокатом Юрах В.М. не надано належних, допустимих, беззаперечних, достовірних, достатніх доказів щодо можливості зняття арешту з нерухомого майна, як і не надано доказів правових підстав зняття такого арешту, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими, що задовленню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до пункту 2 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтею 41 Конституції України, статтями 317, 321, 387 Цивільного кодексу України, керуючись статтями, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна, відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складння повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Театральна, будинок № 32/29.

. Повний текст рішення суду складено 31.10.2024 року

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда