ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2023 року у складі судді Блажко І. О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського фахового кооперативного коледжу про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, заборгованості за доплатами, заборгованості з надбавки, компенсації за відпустку, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року адвокат Панченко О. О., діючи в інтересах та від імені ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаним позовом до Полтавського фахового кооперативного коледжу, у якому з урахування заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог (а. с. 65-71, т. 2), просила суд визнати протиправним та скасувати наказ Полтавського фахового кооперативного коледжу від 31.01.2022 № 5 «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 », стягнути з Полтавського фахового кооперативного коледжу на користь ОСОБА_1 : заборгованість по доплаті за престижність педагогічної праці в розмірі 5% від тарифної ставки (посадового окладу) за період з 3.05.2018 по 31.08.2022 в сумі 10 023,75 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб; заборгованість по доплаті за класне керівництво (керівництво академічною групою) в розмірі 20% ставки заробітної плати (посадового окладу) за період з 31.05.2018 по 31.08.2022 в сумі 29 357,27 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб; заборгованість з надбавки за педагогічний стаж в розмірі 30% щомісячно від заробітної плати за період з 31.05.2018 по 31.08.2022 в сумі 60 142,56 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб; матеріальну допомогу на оздоровлення, яка мала бути виплачена при наданні щорічної відпустки за 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 навчальні роки в сумі 20 813, 25 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб; компенсацію за невикористану відпустку в кількості 21 день за 2017/2018 робочий рік, 21 день за 2018/2019 робочий рік, 21 день за 2021/2022 робочий рік в сумі 27 918, 56 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб; заробітну плату за період з 11.04.2022 по 31.08.2022 в розмірі 22 982 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб; моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Позов мотивовано тим, що з 11.10.2017 ОСОБА_1 працювала у Полтавському кооперативному коледжі Полтавської облспоживспілки. З 11.10.2017 до 31.05.2018 на посаді лаборанта кабінету «Кухня-лабораторія», а з 31.05.2018 до 31.08.2022 на посаді завідувача лабораторії «Кухня-лабораторія».

З 10.03.2021 Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки було перейменовано у Полтавський фаховий кооперативний коледж.

31.08.2022 позивач була звільнена з займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності штату згідно частини першої статті 40 КЗпП України (наказ № 44-К від 29.08.2022).

01.09.2022 позивач подала до відповідача заяву з вимогою провести повний розрахунок із заробітної плати відповідно посади згідно Постанови КМУ № 963 від 14.06.2000, також всі виплати за законом про скорочення.

29.09.2022 позивач отримала від відповідача лист №224 від 20.09.2022 з додатком-довідкою № 15 від 31.08.2022, яким її повідомлено, що посада завідувача «Кухні-лабораторії» не міститься у переліку посад педагогічних працівників, визначених п. 4.29 Статуту Полтавського фахового кооперативного коледжу. Штатними розписами Полтавського фахового коледжу (Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки) та посадовою інструкцією завідувача лабораторії «Кухня-лабораторія» за 2018-2022 роки посада віднесена до категорії «фахівці», а відтак не підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000. Довідкою № 15 від 31.08.2022 відповідач на виконання статті 116 КЗпП України повідомив про належні суми при звільненні.

27.10.2022 позивач звернулася до Управління Держпраці у Полтавській області з проханням провести перевірку та у разі виявлення порушень, внести припис. Проте, Управління Держпраці у Полтавській області своїм листом від 07.11.2022 № ПЛ/3/675-ЗВ-22 повідомило, що на період воєнного стану у органу відсутні повноваження на здійснення заходів державного нагляду (контролю) з питань викладених у зверненні позивача. Також рекомендували позивачу звернутися для отримання за роз`ясненням щодо віднесення або не віднесення посади завідувача лабораторії «Кухня-лабораторія», яку обіймала позивач, до переліку посад педагогічних працівників до МОН (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 10).

21.11.2022 позивач отримала від відповідача копії розрахунково-платіжних відомостей працівника за період з травня 2018 року по серпень 2022 року, з яких вбачається, що за період з 31.05.2018 по 31.08.2022, позивач: отримувала не повному обсязі доплату за класне керівництво в розмірі 20% ставки заробітної плати (посадового окладу). Не отримувала надбавку за педагогічний стаж в розмірі 30% щомісячно від заробітної плати. Не отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, яка мала бути виплачена при наданні щорічної відпустки за 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 навчальні роки. Не отримала при звільненні компенсацію за невикористану відпустку в кількості 21 день за 2017/2018 робочий рік, 21 день за 2018/2019 робочий рік, 21 день за 2021/202 робочий рік. Не отримувала заробітну плату за період з 11.04.2022 по 31.08.2022 та доплати передбачені законодавством.

Вказувала, що починаючи з 2018/2019 навчального року, позивач як педагогічний працівник була класним керівником груп ГРС-21 та ГРС-31. Незважаючи на вимоги Закону України «Про вищу освіту» та Інструкції № 102, відповідач проводив протягом 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 навчальних років доплату за класне керівництво не в повному обсязі.

Як вбачається з атестаційного листа ОСОБА_1 від 25.03.2014 станом на дату подання позову вона мала загальний педагогічної діяльності (роботи за спеціальністю) - 33 роки 6 місяців, за спеціальністю 30 років 3 місяці. Відповідно вже станом на 31.05.2018 стаж за спеціальністю складав 34 роки та 5 місяців.

Таким чином, позивач мала право на отримання надбавки за педагогічний стаж в розмірі 30% щомісячно від заробітної плати.

31.03.2022 ОСОБА_1 написала на ім`я керівника заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами з 01.04.2022 по 08.04.2022. 11.04.2022 позивач вийшла на роботу, їй повідомили, що через військовий стан буде онлайн режим зв`язку. В подальшому позивач працювала віддалено в онлайн режимі, так як вона була матеріально-відповідальною особою, їй необхідно було вести первинні бухгалтерські документи (накладні на прихід, обрахування рецептур, акти використання сировини, складання звіту). Позивач в онлайн режимі продовжувала працювати з групою ГРС-21 (контроль за відвідуванням онлайн занять, причини відсутності студентів, виховна робота, робота з батьками, своєчасна оплата за навчання, звіти успішності).

Також вказувала, що з урахуванням підвищених окладів їй має бути виплачена матеріальна допомога на оздоровлення за надані щорічні відпустки за період 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021,2021/2022 навчальні роки, а також компенсація за невикористану відпустку в кількості 21 день за 2017/2018 робочий рік, 21 день за 2018/2019 робочий рік, 21 день за 2021/2022 робочий рік.

Крім того зазначала, що діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 20 000 грн, оскільки позивач пропрацювавши за спеціальністю, як педагогічний працівник майже 39 років, фактично була залишена з квітня 2022 року без засобів до існування. Крім того, що відповідач протягом всього часу перебування у трудових відносинах з позивачем не проводив належні по закону виплати як педагогічному працівнику, віднісши її посаду локальним нормативним актом до «фахівців» замість «педагогічного працівника», так ще із квітня 2022 року перестав виплачувати належну заробітну плату, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено наказ Полтавського фахового кооперативного коледжу від 31 березня 2022 року № 5 «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 » з: надати ОСОБА_1 завідувачці лабораторії «Кухні-лабораторія», відпустку без збереження заробітної плати протягом дії воєнного стану з 01 квітня 2022 року на: надати ОСОБА_1 , завідувачці лабораторії «Кухні-лабораторія», відпустку без збереження заробітної плати з 01 квітня 2022 року по 08 квітня 2022 року.

Стягнуто з Полтавського фахового кооперативного коледжу на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 11 квітня 2022 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 22 982 грн з утриманням податків та обов`язкових платежів з доходів фізичних осіб та у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з Полтавського фахового кооперативного коледжу на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 грн та за правничу допомогу 2 040 грн.

Судові витрати в розмірі 2 066 грн віднесено на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачу безпідставно не була виплачена заробітна плата за період виконання трудових обов`язків з 11.04.2022 по 31.08.2022 у розмірі 22 982,14 грн, що підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 . Разом з тим, позивачем не доведено порушення відповідачем норм Закону України «Про оплату праці» в частині невиплати в належному розмірі матеріальної допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку, доплат та надбавок за педагогічну діяльність.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позову, представник ОСОБА_1 - адвокат Панченко О. О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до Постанови КМУ від 14.06.2000 № 963 посада завідуючого лабораторії (кабінету) з основного напряму діяльності закладу освіти належить до посад педагогічних працівників, проте судом дана постанова не взята до уваги, що призвело до помилкових висновків суду про те, що позивач не виконувала педагогічних функцій.

Вказує, що будь-який заклад освіти не має повноважень визначати належність або неналежність тої чи іншої штатної посади до педагогічних працівників, а це є компетенцією виключно КМУ.

Зазначає, що з 31.05.2018 позивач здійснювала класне керівництво, а з 2021 здійснювала керівництво академічною групою, а тому має право на доплату за класне керівництво у розмірі 20% ставки заробітної плати.

Крім того, позивач має право на доплату за педагогічний стаж, оскільки надані відповідачем штатні розписи не можуть слугувати доказом того, що посада позивача не була віднесена до педагогічних працівників, так як в усіх наданих позивачем доказах (трудова книжка, накази відповідача, копія особової картки) зазначено, що вона працювала на посаді «Завідувач лабораторії «Кухня-лабораторія», що згідно вищезгаданої постанови КМУ відновиться до посад педагогічних працівників.

Звертає увагу на порушенні судом норм процесуального права, яке виразилося в тому, що суд прийняв поданий зі спливом встановленого судом строку представником відповідача відзив на позовну заяву без клопотання про поновлення процесуального строку та не розглянув клопотання позивача про залишення відзиву без розгляду. Крім того, судом першої інстанції було прийнято до розгляду та покладено в основу рішення в якості доказів штатний розпис станом на 2019, 2020, 2021 роки, які також були подані відповідачем з порушенням встановлених ЦПК строків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Полтавського фахового кооперативного коледжу - адвокат Москаленко І. О. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити як необґрунтованої та неправомірної, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Панченко О. О. подала відповідь на відзив, в якому просила задовольнити апеляційну скаргу з наведених у скарзі мотивів.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що з 11.10.2017 по 31.08.2022 ОСОБА_1 працювала в Полтавському фаховому кооперативному коледжі, з 11.10.2017 по 31.05.2018 - на посаді лаборанта кабінету «Кухня-лабораторія», а з 31.05.2018 по 31.08.2022 - на посаді завідувача лабораторії «Кухня-лабораторія», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 27, 28, т.1).

10 березня 2021 року Полтавський кооперативний коледж Полтавської облспоживспілки перейменовано у Полтавський фаховий кооперативний коледж.

Згідно наказу № 24-К від 13.06.2022 виключено з 01.09.2022 зі штатного розкладу Полтавського фахового кооперативного коледжу посаду завідувача лабораторії «Кухня-лабораторія» (а. с. 43, т. 1).

Наказом № 44-К Полтавського фахового кооперативного коледжу від 29.08.2022 звільнено ОСОБА_1 31.08.2022 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (а. с. 44, т. 1).

01 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про проведення повного розрахунку із заробітної плати у зв`язку з звільненням відповідно посади згідно Постанови КМУ № 963 від 14.06.2000, а також всіх виплат за законом про скорочення (а. с. 45, т. 1).

Листом № 224 від 20.09.2022 з додатком-довідкою № 15 від 31.08.2022 відповідачем повідомлено, що посада завідувача «Кухні-лабораторії» не міститься у переліку посад педагогічних працівників, визначених пунктом 4.29 Статуту Полтавського фахового кооперативного коледжу. Штатними розписами Полтавського фахового коледжу (Полтавського кооперативного коледжу Полтавської облспоживспілки) та посадовою інструкцією завідувача лабораторії «Кухня-лабораторія» за 2018-2022 роки посада віднесена до категорії «фахівці», а відтак не підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000. ОСОБА_1 звільнена на підставі, передбаченій пунктом 1 статті 40 КЗпП України (за скороченням) із виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку згідно розділу 2 статті 2 Колективного договору на 2021-2023 роки (а. с. 46, т. 1).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, заборгованості за доплатами, надбавками та компенсації за відпустку, суд першої інстанції виходив з того, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач не виконувала педагогічних функцій та не займала відповідної педагогічної посади, визначеної внутрішніми (локальний) нормативними актами Полтавського фахового кооперативного коледжу, а тому на неї не поширюються гарантії, встановлені частиною першою статті 57 Закону України «Про освіту».

Предметом спору у справі є віднесення посади завідувача «Кухні-лабораторії», яку обіймала ОСОБА_1 , до складу педагогічних працівників Полтавського фахового кооперативного коледжу та дотримання державних гарантій педагогічним і науково-педагогічним працівникам, встановлених статтею 57 Закону України «Про освіту».

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» (далі - Постанова № 963) щодо віднесення посади завідувача відділу (лабораторії, кабінету, частини) з основного напряму діяльності до педагогічних працівників.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги представника позивача, колегія суддів виходить з наступного.

Спеціальним Законом, що встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи фахової передвищої освіти є Закон України «Про фахову передвищу освіту» від 6 червня 2019 року № 2745-VIII (далі - Закон № 2745-VIII), який відносить до основних посад педагогічних працівників закладів фахової передвищої освіти, зокрема, завідувача навчально-методичного кабінету, завідувача навчальної (навчально-виробничої) лабораторії, завідувача навчальної (навчально-виробничої) майстерні та покладає на педагогічних працівників у закладах фахової передвищої освіти провадження навчальної, методичної, інноваційної та організаційної діяльності, пов`язаної з наданням освітніх послуг (пункт 9 частини першої статті 59, частина перша статті 58 Закону).

Педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти кожні п`ять років проходять атестацію. За результатами атестації визначається відповідність працівників займаній посаді, присвоюються або підтверджуються кваліфікаційні категорії, педагогічні звання (частина п`ята статті 59 Закону № 2745-VIII).

До кваліфікаційних категорій і педагогічних звань педагогічних працівників згідно Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2015 р. № 1109, відносяться спеціалісти відповідної категорії, яким присвоюються звання: викладач-методист, учитель-методист, вихователь-методист, педагог-організатор-методист, практичний психолог-методист, керівник гуртка-методист, старший вожатий-методист, старший викладач, старший учитель, старший вихователь, майстер виробничого навчання I категорії, майстер виробничого навчання II категорії.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону № 2745-VIII структура закладу фахової передвищої освіти, статус і функції його структурних підрозділів визначаються установчими документами закладу фахової передвищої освіти та положеннями про відповідні структурні підрозділи. Структура закладу фахової передвищої освіти, що не є бюджетною установою, може визначатися установчими документами закладу без дотримання вимог цієї статті. Структурні підрозділи утворюються рішенням керівника закладу фахової передвищої освіти у порядку, визначеному цим Законом і установчими документами закладу фахової передвищої освіти.

Згідно Статуту Полтавського фахового кооперативного коледжу, затвердженого постановою Правління Полтавської обласної спілки споживчих товариств від 03.03.2021 № 6 (пункти 1.22, 1.23, 1.24), структура коледжу, статус і функції його структурних підрозділів визначаються коледжем самостійно. Структурні підрозділи утворюються рішенням директора коледжу у порядку, визначеному Законом України «Про фахову передвищу освіту». Структурними підрозділами коледжу можуть бути відділення, циклові комісії, бібліотека, лабораторії та інші підрозділи.

Основними посадами педагогічних працівників коледжу є: директор; заступник директора коледжу; завідувач відділення; голова циклової комісії; викладач, старший викладач; методист; завідувач навчально-виробничої практики; керівник фізичного виховання; завідувач навчально-методичного кабінету, завідувач навчальної (навчально-виробничої) лабораторії, завідувач навчальної (навчально-виробничої) майстерні; майстер виробничого навчання; вихователь. Педагогічні працівники коледжу кожні п`ять років проходять атестацію. За результатами атестації визначається відповідність працівників займаній посаді, присвоюються або підтверджуються кваліфікаційні категорії, педагогічні звання (пункт 4.29 Статуту).

З наведеного можна дійти висновку, що віднесення посад працівників коледжу до педагогічних обумовлюється здійсненням певної навчальної, навчально-виробничої, виховної та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором.

Натомість посада позивача згідно посадової інструкції завідувача кабінету «Кухня-лабораторія» Полтавського фахового кооперативного коледжу не є педагогічною та відноситься до професійної групи «фахівці». Завідувач забезпечує роботу кабінету «Кухня-лабораторія», здійснює технічне забезпечення кабінету, його оформлення і переобладнання відповідно до паспорту, організовує придбання технічних засобів, забезпечує умови для проведення лабораторних занять та збереження матеріальних цінностей, обладнання, санітарний стан кабінету, створює безпечні умови праці в кабінеті для студентів та викладачів, тобто виконує адміністративно-господарські функції.

Здійснення позивачем ОСОБА_1 наставництва академічної групи та додаткове педагогічне навантаження, що відповідно до Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.93 р. № 102 за погодженням з Мінпраці, ЦК профспілки працівників освіти і науки України, Мінфіном, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 травня 1993 року за № 56, допускається для інших працівників закладів освіти в обсязі, що не перевищує відповідну норму годин, з оплатою за норму годин, визначену у пункті 91, понад основний посадовий оклад (ставку) у порядку, передбаченому відповідно для учителів, викладачів та керівників гуртків (за тарифікацією), не є підставою для віднесення посади позивача до педагогічних працівників, на які поширюються державні гарантії, передбачені статтею 57 Закону України «Про освіту».

Педагогічна робота з погодинною оплатою праці в обсязі не більш як 240 годин на рік не є сумісництвом (пункт 3 Додатку до Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1993 № 43, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 червня 1993 р. за № 76, що діяло на час виникнення спірних правовідносин), тому посилання представника позивача на відсутність заяви ОСОБА_1 на роботу за сумісництвом є безпідставними, а виконання позивачем певної педагогічної роботи з погодинною оплатою згідно Інструкції № 102, як працівником коледжу з числа адміністративно-господарського персоналу, не надає їй права на отримання щомісячної надбавки за вислугу років (педагогічний стаж) у відсотках до посадового окладу та допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати), як педагогічному працівнику.

Постанова Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», на яку посилається апелянт, не підмінює переліку основних посад педагогічних працівників закладів фахової передвищої освіти, визначеного частиною першою статті 59 Закону № 2745-VIII. Частиною другою даної статті Кабінету Міністрів України надано право затвердити повний перелік посад педагогічних працівників закладів фахової передвищої освіти, проте виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами постанова Уряду не є визначальною при вирішенні спірного питання.

У Законі України «Про фахову передвищу освіту» та прийнятого з урахуванням положень Закону Статуті Полтавського фахового кооперативного коледжу до педагогічних працівників віднесено завідувача саме навчальної або навчально-виробничої лабораторії, що має визначатись положенням відповідного структурного підрозділу коледжу та посадовою інструкцією працівника.

Проте, матеріали справи не містять доказів, що кабінет «Кухня-лабораторія» входить до структури Полтавського фахового кооперативного коледжу та задіяний у процесі підготовки кадрів з фаховою передвищою освітою, що є основним видом діяльності коледжу, а у посадовій інструкції позивача відсутнє означення педагогічної функції, яку виконує завідувач «Кухні-лабораторії», та вимоги щодо кваліфікаційної категорії, педагогічного звання та періодичної атестації, що є обов`язковим для педагогічного працівника.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для віднесення посади позивача до педагогічних працівників та відмову у задоволенні позовних вимог стосовно гарантій педагогічним працівникам, визначених законом України.

Доводи апеляційної скарги представника позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дав невірну оцінку наданим по справі доказам та неправильно застосував норми матеріального права.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко Олени Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна