Справа № 302/534/24
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачок

24.04.2024 року позивачки звернулися до суду з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності по 1/2 частки за кожною житлового будинок з господарськими будівлями під реєстраційним номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачки зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх батько ОСОБА_3 . На час смерті їх батько не перебував у шлюбі (шлюб між батьками позивачок розірвано). Після смерті батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого, а саме житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я батька позивачок за життя проведена не була. Будівництво будинку розпочинав дідо позивачок, батько ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті діда ОСОБА_4 , з метою оформлення спадкових прав, батько позивачок до нотаріуса не звертався. Земельна ділянка, площею 0,0750 га, виділена під будівництво та обслуговування вищевказаного житлового будинку не була приватизована за життя ОСОБА_3 , або його батьком ОСОБА_4 , державний акт про право власності на земельну ділянку не видавався. На час смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали тільки позивачки. За життя ОСОБА_3 заповітного розпорядження не залишив. Відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, позивачки, як діти померлого, та єдині спадкоємці першої черги за законом, вважаються належними спадкоємцями, які прийняли спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Інші спадкоємці першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_3 відсутні, його батьки померли раніше за нього. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався. Спадкове майно померлого не є спірним, та не є майном набутим за час шлюбу. Однак, незважаючи, на той факт, що спадкове майно не є спірним, позивачки є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Ю.М. виніс 20 березня 2024 року, за вих № 46/02-31, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за законом на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на дане спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. На даний час позивачки не можуть отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.04.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Позивачки на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності з позицією підтримки позову.

Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала суду заяву, в якій зазначила, що просить справу розглянути без участі представника селищної ради з позицією не заперечення органу місцевого самоврядування щодо задоволення позовних вимог.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

Батько позивачок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 43 років в селищі міського типу Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, про що 15.01.2021 року Міжгірським районним відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №23, що вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 ,№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_4 ,№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 .

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з свідоцтва про смерть НОМЕР_8 .

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області у справі №302/83/18 шлюб, що укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , який зареєстрований у відділі РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської обл. за актовим записом №30 від 24.06.2000р. - розірвано. Це рішення суду набрало законної сили 05.05.2018 року.

Згідно з довідкою № 3368 від 14.12.2023, виданої виконкомом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, на час смерті ОСОБА_3 , який був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6 , 2001 р.н., - дочка померлого, ОСОБА_1 , 2002 р.н., - дочка померлого; ніхто інший разом з ним не проживав.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №46/02-31 від 20.03.2024 року приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на дане спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Крім цього, нотаріус встановив, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповітів не залишав, спадщину ОСОБА_1 на 1/2 частку прийняла шляхом постійного спільного проживання з спадкодавцем.

Згідно з довідкою КП «Міжгірське БТІ» №178 від 25.12.2023 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Згідно Технічного паспорта на будинок садибного типу, який виготовлений КП «Міжгірське БТІ» 13 грудня 2023 року на замовлення ОСОБА_1 , житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований в 1991 році. Біля будинку споруджено господарську будівлю, вбиральню. Будинок уявляє собою одноповерхову будівлю, загальною площею 89,63 кв.м., житлова площа 32,43 кв.м. Будинок має дві житлові кімнати площами: 16,29 кв.м.; 16,14 кв.м.; кухню 8,60 кв.м.; столову 26,18 кв.м.; коридор 4,29 кв.м.; санвузол 4,17 кв.м.; кладову 11,15 кв.м.; котельню-2,81 кв.м.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку ПП «Експерт Сервіс» №24-014 дійсна загальна вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 21.03.2024 - складає 200362 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_3 за життя не склав заповіт. Спадкоємцями за законом першої черги за майном ОСОБА_3 є його дочки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які прийняли спадщину по 1/2 кожна частки вищезазначеного спадкового будинку шляхом постійного спільного проживання з спадкодавцем. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. №46/02-31 від 20.03.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище житлового будинку.

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ця постанова унеможливлює оформлення нею спадщини у позасудовому порядку. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок позбавляє можливості ОСОБА_2 також оформити спадщину у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат між сторонами

Суд враховує те, що позивачками сплачено судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп кожною та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачкам слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ними при поданні позову до суду, що становить грошову суму 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями під реєстраційним номером АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) право на 1/2 частку;

-за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_10 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) право на 1/2 частку.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 605 грн 60 коп.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 605 грн 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка