Справа № 364/830/24
Провадження № 2-о/364/28/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ,

представник заявника: ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі, Київської області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ),

про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Романішін Є.В. звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі, Київської області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, що розташований на території, непідконтрольній державній владі України, народилася дитина чоловічої статі. Мати громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення факту народження в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України.

Представник заявника подав до суду клопотання про розгляд заяви без участі заявника та його представника та заяву про встановлення факту народження просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі, Київської області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без представника їх відділу, згідно чинного законодавства.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

15 грудня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб та заявниці було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », що стверджено свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 виданого на окупованій території від 22.03.2022 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та паспорта виданого 11.09.2024 року, прізвище, ім`я, по батькові заявниці ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження дитини Серії НОМЕР_3 виданого на окупованій території Ленінським відділом запису актів громадського стану Луганського місцевого управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 22 березня 2022 року батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано батьком - ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_6 .

Ч. 1 ст. 144 СК України на батьків покладено обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (ч . 4 ст. 12 Закону).

Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, деталізовано процедуру проведення державної реєстрації народження дитини. Так, у цьому підзаконному нормативно-правовому акті зазначено, що підставами для такої реєстрації є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 (у випадку народження дитини в закладі охорони здоров`я, де приймаються пологи); медичне свідоцтво про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 (у випадку народження дитини поза закладом охорони здоров`я).

Частинами 2,3,4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Згідно з ч.1-2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людиниі громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а за приписами п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Належними відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку у сукупності з іншими доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У копії медичного свідоцтва про народження № 489 від 19.12.2021 року, виданому медичним закладом, розташованим у с. Роскішне, Луганського району, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народила хлопчика. Вказані обставини підтверджуються також іншими доказами, зібраними у справі.

Згідно свідоцтва про народження дитини Серії НОМЕР_3 виданого на окупованій території Ленінським відділом запису актів громадського стану Луганського місцевого управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 22 березня 2022 року батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано батьком - ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно долученого представником заявника свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 виданого на окупованій території від 22.03.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрували шлюб та заявниці було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та паспорта виданого 11.09.2024 року, прізвище, ім`я, по батькові заявниці ОСОБА_1

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу, що міститься у справі, окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народила у с. Роскішне, Луганського району, дитину чоловічої статі, що не суперечить наведеним доводам в заяві.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно вимог п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», заявник звільнений від сплати судового збору за вказану категорію справ.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 258, 263-265, 315, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі в м. Луганськ, Луганської області, Україна, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, з внесенням відповідного актового запису про народження дитини, зазначивши:

Прізвище дитини « ОСОБА_7 »; Ім`я дитини « ОСОБА_8 »; По-батькові « ОСОБА_9 »; Дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місце народження - місто Луганськ, Луганська область, Україна. Громадянство дитини - «Громадянин України».

Реєстрацію народження дитини і визначення її походження провести у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України, зазначивши в графі «відомості про батька» Прізвище батька « ОСОБА_7 ». Ім`я батька « ОСОБА_10 ». По-батькові батька « ОСОБА_11 ». Громадянство - «Громадянин України».

Зазначивши в графі «відомості про матір» Прізвище матері - « ОСОБА_7 »; Ім`я матері - « ОСОБА_12 ». По-батькові матері « ОСОБА_13 ». Громадянство - «громадянка України».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Ткаченко