Провадження № 2/686/4998/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення переплати за послуги з постачання природного газу,

встановив:

18.06.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення переплати за послуги з постачання природного газу, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (ЕІС код 56 ХМ36Р74955912Н). До 30 квітня 2022 року позивач був у реєстрі споживачів природного газу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут».

Оператором ГТС України, в межах чинного законодавства, а також згідно листа ГПК «Нафтогаз України» (лист № 119/2.2-72-86-2022 від 08.06.2022 р.) було здійснено перенесення побутових споживачів, які станом на 08.06.2022 знаходились в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Також Оператор ГТС України забезпечив можливість ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» реєстрацію побутових споживачів постачальника «останньої надії» в реєстрі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» без надання постачальником інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Це спростило перехід до нового постачальника, дозволивши автоматичну реєстрацію споживача без надання інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Отже, з 01.05.2022 року позивач автоматично став споживачем природного газу з ресурсу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Після зміни постачальника позивач отримував листи ТОВ «Хмельницькгаз збут» з вимогою сплатити заборгованість за поставлений природний газ за період споживання до 30.04.2024 року в сумі 11274,52 грн.

Не погоджуючись з такою сумою боргу ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Хмельницькгаз збут», де йому повідомили, що дійсно по особовому рахунку № НОМЕР_1 проводилось нарахування за спожитий природний газ на підставі даних оператора газорозподільних мереж AT «Хмельницькгаз».

28.09.2023 року позивач отримав від НКРЕКП письмову відповідь, в якій Регулятор зазначає, що положеннями Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2496 (із змінами) (далі - Правила), встановлено, що обсяги постачання природного газу формуються, зокрема відповідно до даних Оператора ГРМ. Згідно з положеннями Правил побутовий споживач має право, зокрема, на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта та безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу. Постачальник зобов`язаний, зокрема, розглядати в установленому порядку претензії побутового споживача наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги. Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення порозуміння щодо нарахувань за надані послуги з газопостачання НКРЕКП рекомендує AT «Хмельницькгаз», ТОВ, «Хмельницькгаз збут» та ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в узгоджений із споживачем час провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою споживача з наданням споживачеві відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ та підписати акт звірки. При цьому НКРЕКП також повідомила, згідно з положеннями розділу VII Правил спори між споживачем і постачальником вирішуються шляхом досудового врегулювання спорів у прозорий, справедливий і швидкий спосіб. Постачальник зобов`язаний розглянути всі скарги, отримані від споживачів, і протягом одного місяця повідомити про результати їх розгляду. У разі недосягнення між споживачем та постачальником згоди спірні питання вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством, у тому числі в судовому порядку.

09.10.2023 року позивач також отримав лист від ТОВ «Хмельницькгаз збут» №297-Сл-1036-1023, в якому повідомили про те, що у нього є заборгованість в сумі 11274,52 грн, а також направили акт звірки обсягів та нарахувань за спожитий природний газ по 30.04.2022 року включно.

06.09.2023 року ОСОБА_1 отримав лист від TOB «ГК «Нафтогаз України» №119/2.1.5-35003-2023, згідно якого Компанія повідомила про те, що з 01.05.2022 року останній включений до її Реєстру споживачів з присвоєним особовим рахунком № НОМЕР_2 . Вказаним листом ТОВ «ГК «Нафтогаз України» роз`яснило, що «відповідно до пункту 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГРМ, з урахуванням проведеного Оператором ГРМ (АТ «Хмельницькгаз») корегування за ЕІС-кодом 56 XM36F74955912H обліковується остаточна алокація (обсяг фактичного споживання) у січні 2023 року - 1398,31 куб.м., у лютому 2023 року - 9,23 куб.м. За період постачання було спожито 1352,12 куб.м газу та сплачено на загальну суму 502,33 грн. - з урахуванням проведених Оператором ГРМ корегувань станом на 31.07.2023 за особовим рахунком № НОМЕР_2 рахується переплата на суму 11261 грн. урахуванням оплати від 23.08.2023 в сумі 80,00 грн, яка може бути використана виключно для покриття нарахувань майбутніх облікових періодів перебування в Реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на інформаційній платформі Оператора ГТС. При цьому ТОВ «ГК «Нафтогаз України» наголосило, що передплата утворена за рахунок коригування, може бути використана лише в рахунок погашення майбутніх нарахувань.

Позивач звертає увагу суду на те, що з 01.11.2023 року не перебуває в реєстрі споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а послуги з газопостачання отримує в Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» ().

Після зміни постачальника 15.11.2023 року позивач повторно звернувся до ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Однак, листом №119/2.1.5-46721-2023 від 16.11.2023 року його повідомили про необхідність подання заяви про повернення коштів переплати з обов`язковим долученням копії паспорту та банківських реквізитів.

З моменту зміни постачальника ОСОБА_1 неодноразово звертався до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» із заявами про повернення останньому суми переплати, проте кошти відповідачем повернуті не були з посиланням на те, що споживач повинен ці кошти використати лише у майбутніх опалювальних періодах.

У зв`язку з ігноруванням ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» письмової вимоги щодо повернення переплати споживачу, на думку ОСОБА_1 , він має право на отримання компенсації у розмірах та порядку встановлених мінімальними стандартами та вимогами до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 року № 1156.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 11261 грн. переплати за спожитий природний газ та 600 грн. компенсації за несвоєчасне повернення переплати за спожитий природний газ.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.06.2024 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

17.07.2024 року від представника відповідача по справі до суду надійшов відзив, у якому заперечуються позовні вимоги.

07.10.2024 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надавши суду пояснення, які відповідають змісту відзиву та письмових додаткових пояснень.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно копії Акта звірки обсягів та нарахувань за спожитий природний газ станом на 09.10.2023 року по особовому рахунку НОМЕР_1 , відповідно до умов договору постачання побутовим споживачам з ресурсу ТОВ «Хмельницькгаззбут», позивач ОСОБА_1 був споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_2 .

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює ліцензовану діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП) № 880 від 04.07.2017.

Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою

НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі Типовий договір), який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідно до пункту 1 наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 №198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 Про постачання природного газу побутовим споживачам (далі Наказ від 08.06.2022 № 198) на виконання рішення Кризового комітету, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 26.02.2022 № 87 «Про введення Кризової ситуації рівня надзвичайної ситуації» та протоколу засідання Кризового комітету від 03.06.2022 № 1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору та базової річної пропозиції.

Оператором ГТС України, в межах чинного законодавства, а також згідно листа ГПК «Нафтогаз України» (лист № 119/2.2-72-86-2022 від 08.06.2022 р.) було здійснено перенесення побутових споживачів, які станом на 08.06.2022 знаходились в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Згідно з пунктом 1.1. Типового договору цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Відповідно до пункту 1.2. Типового договору умови цього Типового договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з пунктом 1.3. Типового договору цей Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Типового договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 2.2. Типового договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленному порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС) з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується EIC-код.

Згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один EIC-код.

Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними EIC-кодами.

Так, з травня 2022 року споживач за ЕІС-кодом 56XM36F74955912H, о/р № НОМЕР_2 знаходився в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Зазначений ЕІС-код 56XM36F74955912H було присвоєно точці обліку газифікованого об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, з 01.05.2022 року позивач автоматично став споживачем природного газу з ресурсу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

З 07.01.2024 року точка обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_2 (ЕІС-код 56XM36F74955912H) відсутня в Реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та відповідач станом на сьогодні не є надавачем послуг з газопостачання за вказаною адресою.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надаються Оператор ГРМ через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» (далі Оператор ГТС) - Iplatforma за ЕІС-кодом 56XM36F74955912H споживачем за особовим рахунком № НОМЕР_2 було спожито -1348,68 куб.м. природного газу на суму -10731,31 грн, з яких фактично сплачено 502,33 грн та обліковується переплата на суму -11233,63 грн.

Вказана переплата обумовлена проведенням Оператором ГРМ корегувань спожитих обсягів природного газу: зокрема, відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС, з урахуванням проведеного Оператором ГРМ (АТ «Хмельницькгаз», а з 01.10.2023 Хмельницька філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі Уерпїни») корегування за ЕІС-кодом 6XM36F74955912H обліковується остаточна алокація (обсяг фактичного споживання) у жовтні 2022 року у розмірі: - 1,39 куб.м.; у січні 2023 року у розмірі: - 1398,31 куб. м.; у лютому 2023 року у розмірі: - 9,23 куб.м.; у січні 2024 року у розмірі: - 0,55 куб. м.

Зазначені обставини підтверджуються наданими представником відповідача копією фінансового стану щодо споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 та витягом з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача по цьому рахунку.

З досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що переплата у розмірі 11 233,63 грн. виникла внаслідок проведених відповідним Оператором ГРМ корегувань фактично спожитих обсягів природного газу, а не у зв`язку зі здійсненням позивачем фактичної оплати послуг постачання природного газу, оскільки за особовим рахунком № НОМЕР_2 фактично сплачено 502,33 грн., у зв`язку з чим вимога ОСОБА_1 щодо повернення йому фактично не сплачених коштів є безпідставною та необґрунтованою.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є інші юридичні факти.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Допустимими є докази, що одержані в порядку встановленому законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд вважає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів фактичної сплати ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» коштів у сумі 11 233,63 грн., що зумовило утворення переплати за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_2 , ЕІС-код 56XM36F74955912H.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» грошової компенсації за несвоєчасне повернення переплати у розмірі 600 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу та порядок надання компенсації споживачам за їх недотримання, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 № 1156 (у редакції постанови НКРЕКП від 10.11.2022 № 1415) (далі Стандарти) ці Стандарти та вимоги визначають перелік мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу (далі - Стандарти та вимоги), що регулюють відносини, пов`язані з розподілом та постачанням природного газу відповідно до мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів, захистом прав споживачів та наданням оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) або постачальником природного газу (далі - постачальник) компенсації за недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг розподілу та постачання природного газу споживачам або замовникам (у випадку недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів під час приєднання до газових мереж).

Згідно з пунктом 3.2. Стандартів до мінімальних стандартів якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу належать, зокрема, повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача.

Таким чином, підставою для компенсації споживачу є: повернення переплати вартості природного газу з порушенням строку встановленого Стандартами та вимогами за умови не надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати.

Згідно з пунктом 32 розділу ІІІ Правил побутовий споживач зобов`язаний проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати.

Крім того, відповідно до п. 3.6. Розділу 3 Стандартів постачальник самостійно визначає факт недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, визначає споживача, якому він має надати компенсацію за недотримання мінімальних стандартів якості, та надає таку компенсацію без додаткового звернення зі сторони споживача.

Разом з тим, судом встановлено, що за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 стосовно повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок позивачу відповідачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було надано відповіді та роз`яснено підстави для повернення переплати і запропоновано надати відповідні підтверджуючі документи, що підтверджується копіями листів від 06.09.2023 вих. № 119/2.1.5-35003-2023; від 16.11.2023 вих. № 119/2.1.5-46721-2023; від 16.05.2024 вих. № 119/2.1.5-26466-2024 та не заперечується позивачем.

Натомість, з урахуванням наданих роз`яснень позивачем не було надано докази сплати відповідних коштів у сумі 11 233,63 грн. всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України.

Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України).

Суд також зазначає, що статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Наявність певної правової підстави для набуття особою майна виключає застосування до неї положень статті 1212 Цивільного кодексу України, якщо згадана підстава продовжує існувати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі у зв`язку з їх необгрунтованістю.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, та в задоволенні позову судом відмовлено, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 276, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про стягнення переплати за послуги з постачання природного газу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 31.10.2024 року.

Суддя Сергій Стефанишин