Справа №295/8129/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, відтак спадкування здійснюється за законом. Позивач зазначає, що спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню на час відкриття спадщини підлягали норми ЦК УРСР. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлого батька та прийняла спадщину, на день смерті батька позивач була зареєстрована та проживала в спадковому будинку. Разом з тим, при оформленні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку, позивач отримала постанову від 09.04.2024 року про відмову у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю інформації про спадкоємців, які вступили в управління або володіння спадковим майном та за відсутністю необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

З огляду на викладене у позові, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 28.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Мініч Г.Г. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити.

Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 32).

22.11.1982 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с. 33).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 дружина ОСОБА_2 та мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 93).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_2 є також батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 78).

Зі змісту довідки виданої Годинським старостинським округом Романівської селищної ради вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 92).

Із витребуваної судом копії спадкової справи №87/2024, заведеної Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , вбачається, що дочка померлого ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини (а.с. 48-82).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 фактично є власником 1/2 частини будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору на право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 17.09.1951, укладеного між житловим управлінням виконкому міської ради та ОСОБА_2 , а також копією акту приймання житлового будинку, побудованого індивідуальними забудовниками ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с. 9, 20).

Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, які проживають в буд. АДРЕСА_4 слідує, що ОСОБА_2 зазначений домоволодільцем та був зареєстрований за указаною адресою з 25.08.1956 року (а.с. 13-19).

Позивач також зареєстрована за зазначеною адресою із 28.01.1981, що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 (а.с. 6)

Крім цього, у технічному паспорті на житловий будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_2 , виданому 27.02.1981 року Житомирським міжміським БТІ, наявна інформація про те, що указаний будинок належить ОСОБА_10 та ОСОБА_2 (а.с. 23).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.05.2023 за №333514826, житловий будинок АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 в розмірі 1/2 частки (а.с. 30-31).

09.04.2024 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю інформації про спадкоємців, які вступили в управління або володіння спадковим майном та з огляду на відсутність необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 34).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до 01 січня 2004 року, то у цьому випадку відносини спадкування регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом до першої черги спадкоємців за законом належать, зокрема діти померлого, що передбаченого статтею 529 ЦК УРСР.

Відповідно до вимог ст. 525, 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто дня смерті спадкодавця.

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року вказано, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду дійти висновку про можливість задоволення позову, адже як з`ясовано, ОСОБА_2 за життя був фактичним співвласником спірного нерухомого майна, однак у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на спадкове майно, його дочка ОСОБА_1 , котра проживала на день смерті батька та продовжує проживати в частині будинку, який є спадковим майном, не має змоги оформити своїх спадкових прав. Також судом в ході розгляду справи не було встановлено наявності інших спадкоємців, окрім позивача, котрі могли б належати до кола спадкоємців першої черги за законом.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 із належними до нього надвірними будівлями та спорудами.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Житомирська міська рада, адреса: м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Суддя