Справа №513/125/24
Провадження по справі №2/498/292/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Чернецької Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в сел. Велика Михайлівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування: Саратська селищна рада Білгород - Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Саратська селищна рада Білгород - Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав. Мотивуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У шлюбі народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10 квітня 2018 року рішенням Саратського районного суду Одеської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Малолітній ОСОБА_3 залишився жити з матір`ю на повному її утриманні. Відповідач хоч і є батьком ОСОБА_3 , проте він не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Ці обставини підтверджуються такими доказами: рішенням Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року №513/212/18 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини відповідач не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 06.10.2023 року; актом обстеження умов проживання дитини від 28.09.2023 року №90, де зазначено, що родина у складі ОСОБА_1 її малолітнього сина ОСОБА_3 та співмешканця матері ОСОБА_4 , проживають у будинку батька позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні; характеристика старости Михайлівського старостинського округу №91 від 28.09.2023 року, де підтверджується, що ОСОБА_1 проживає зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 та співмешканцем ОСОБА_4 у будинку свого батька, характеризується позитивно; довідкою №29.09.2023 року №58, виданої закладом освіти, де навчається ОСОБА_5 , успіхами дитини цікавиться матір та вітчим, а батько ОСОБА_2 до школи не звертався, батьківські збори не відвідував; довідкою комунального закладу «Саратська дитячо-юнацька спортивна школа» від 09.11.2023 року №42 про те, що ОСОБА_5 відвідує тренування, успіхами цікавиться мати та вітчим, а батько ОСОБА_2 до закладу не звертався, тренуваннями сина не цікавився, змагання не відвідував; заявою відповідача посвідченою державним нотаріусом Великомихайлівської нотаріальної контори Одеської області від 23.11.2023 року про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 . З метою повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. З цією вимогою погоджується також і орган опіки та піклування Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області у своєму висновку. Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 . Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона є військовослужбовцем як і її співмешканець, позбавлення батьківських прав їй необхідно для того, щоб в подальшому її співмешканець міг усиновити її сина ОСОБА_5 , щоб у всіх було одне прізвище.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 30 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження № 579.

Згідно витягу №314 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданого старостою Михайлівського старостинського округу вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії рішення Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно копії рішення Саратського районного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07 березня 2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 06.10.2023 року виданим старшим державним виконавцем Гайдаманчук Л.Х. Великомихайлівського ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) встановлено, при примусовому виконанні виконавчого листа №513/212/18 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07 березня 2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , станом на 29 березня 2023 року заборгованість по аліментам становить 71009,15 грн.

Згідно довідки №312 від 28.09.2023 року виданої Саратською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2014 року по 2017 року не був зареєстрований, але проживав в АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики №91 від 28.09.2023 року виданої Саратською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , розлучена, має сина від першого шлюбу ОСОБА_3 . За вищезазначеною адресою проживає разом зі своїм співмешканцем, ОСОБА_4 . З боку сусідів характеризується позитивно, доброзичлива, привітна, врівноважена.

Згідно довідки №58 від 29.09.2023 року виданої Михайлівським закладом загальної середньої освіти Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно навчається у 3 класі Михайлівського закладу загальної середньої освіти Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Мати та вітчим, ОСОБА_8 цікавляться успіхами дитини, сприяють активній участі у класних заходах. Батько ОСОБА_2 до школи не звертався, батьківські збори не відвідував. ОСОБА_5 завжди охайний, вдягнений по сезону, має належне шкільне приладдя.

Згідно довідки №42 від 09.11.2023 року КЗ «Саратська дитячо-юнацька спортивна школа» вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно займається на відділенні футболу КЗ «Саратська дитячо-юнацька спортивна школа». Мати та вітчим ОСОБА_8 постійно відвідують тренування сина ОСОБА_5 , сприяють фізичному розвитку дитини та участі його в різноманітних турнірах з футболу. Батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідував тренування та змагання.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №90 від 28.09.2023 року громадянки ОСОБА_1 , 1991 року народження, встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом зі своїм сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку власником якого є її батько, ОСОБА_7 . На момент обстеження подвір`я і житловий будинок знаходились у задовільному стані. Кімнати чисто прибрані. Син має власну кімнату, яка об лаштована для навчання та відпочинку. Умови проживання ОСОБА_1 є задовільними.

В матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затверджений Рішенням Виконавчого комітету Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, згідно якого виконавчий комітет Саратської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає що є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви яка посвідчена державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області Шавшою Г.М. вбачається, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дає згоду на усиновлення його малолітнього сина майбутнім чоловіком його колишньої дружини - ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . При розгляді справи в суді щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить розглядати справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

ВС у справі № 461/7387/16-ц (постанова від 02.10.2019) також виснував таке:

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України Суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року).

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, потрібно зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи найвищі інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідачки та злісного ухилення ним від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, що у свою чергу, виключає можливість застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу, як позбавлення його батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У даній справі позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилалась на те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться сином, тобто взагалі не виконує батьківські обов`язки, що, на її думку, є достатньою підставою для позбавлення батька батьківських прав та відповідатиме інтересам дитини.

На думку суду письмові докази, подані позивачем, не є достатніми доказами для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки беззаперечно не підтверджують факт свідомого ухилення ним від виконання обов`язків з виховання дитини.

Заява відповідача, в якій він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, не може слугувати достатньою самостійною підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини.

Ураховуючи, що у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку відповідача щодо умисного і свідомого нехтування обов`язками батька, суд вважає, що відсутні правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина.

З висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських суд не погоджується, оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька щодо малолітньої дитини складено без участі відповідача та лише спираючись на письмову згоду відповідача на позбавлення його батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги інтереси дитини, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а в судовому засіданні не доведено категорична необхідність вжиття цього заходу для забезпечення інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позов не підлягає задоволенню, однак суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина, виконання ним обов`язків щодо виховання та утримання дитини, передбачених сімейним законодавством.

За приписами п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-13, 76-89, 258-273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування: Саратська селищна рада Білгород- Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2024 року.

Суддя Н.С Чернецька