Дата документу 30.10.2024 Справа № 336/6887/24
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 336/6887/24 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/1963/24 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2024 року про відмову у видачі судового наказу у справі за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 липня 2021 року по 30 квітня 2024 року в сумі 26 016,51 грн та витрат на оплату судового збору в розмірі 302,80 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2024 року КП «Водоканал» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовлено, у зв`язку з тим, що наданою представником заявника ОСОБА_2 довіреністю від 20 грудня 2023 року їй не надані повноваження на підписання та подання до суду заяв про видачу судового наказу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Комунальне підприємство «Водоканал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2024 року про відмову у видачі судового наказу, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи) або через представника. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. В матеріалах справи наявна довіреність генерального директора КП «Водоканал» Шаповал А.А. на представника юрисконсульта Монастирьову Н.В. представляти інтереси КП «Водоканал» у всіх судах всіх інстанцій з правом, в тому числі, оформлення заяв, та інших процесуальних документів за своїм підписом.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Пунктом 1 частиною 1 ст. 353 ЦПК України передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженні у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заяву підписано та подано до суду представником заявника ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності від 20 грудня 2023 року, копія якої додана до заяви, проте, зазначеною довіреністю представнику не надані повноваження на підписання та подання до суду саме заяв про видачу судового наказу.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що КП «Водоканал» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення в квартиру в якій останній проживає, а саме: АДРЕСА_2 , в сумі 26 016,51 грн за період з 01.07.2021 року по 30.04.2024 року, а також стягнення судового збору в сумі 302,80 грн (а.с.3-4).

Дана заява підписана від імені юрисконсульта КП «Водоканал» за довіреністю Монастирьовою Н.В. (а.с.4).

До заяви про видачу судового наказу заявником додано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію КП «Водоканал»; платіжну інструкцію №16714 від 19.06.2024 року про сплату судового збору на суму 302,80 грн; копію довіреності представника КП «Водоканал» №67 від 20.12.2023 року на ім`я юрисконсульта ОСОБА_2 (а.с.1,4-7).

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі ІІ «наказне провадження» ЦПК України(статті 160-173).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із частиною першою статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка немає процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Вимоги щодо змісту заяви про видачу судового наказу та документів, що додаються до заяви, викладені в статтях 161 і 163 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу, підписаної представником позивача, додається документ, що підтверджує повноваження представника заявника.

За ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи) або через представника.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

При цьому, у п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, КП «Водоканал» визначило ціну позову у сумі 26 016,51 грн, тобто у розмірі меншому тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Таким чином, дана справа за ціною позову відноситься до малозначних справ, а тому відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України представником позивача КП «Водоканал» у справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про видачу судового наказу КП «Водоканал», підписаної юрисконсультом Монастирьовою Н.В., додано довіреність № 67 від 20 грудня 2023 року. Довіреність видана генеральним директором КП «Водоканал» Шаповал А.А., що діє на підставі Статуту. Додана до матеріалів справи копія довіреності № 67 від 20 грудня 2023 року дійсна до 31 грудня 2024 року (а.с.7).

Зі змісту даної довіреності на представництво інтересів КП «Водоканал» вбачається, що юрисконсульт ОСОБА_2 уповноважена представляти інтереси КП «Водоканал» на підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності, органах прокуратури, правоохоронних органах, державній виконавчій службі, нотаріаті та інших адміністративних органах, державній виконавчій службі, нотаріаті та інших адміністративних органах України, а також в усіх судах всіх інстанцій…….. з правом вчинення здійснення всіх процесуальних дій, передбачених чинним законодавством України, в тому числі: зміни позову, зміни підстави або предмету позову, оскарження судових рішень, ухвал, постанов, пред`явлення виконавчого документа до стягнення, засвідчувати копії документів довірителя, оформлення скарг, клопотань, заяв, в т.ч. і позовних заяв, та інших процесуальних документів за своїм підписом.

Відповідно до положень Цивільного процесуального законодавства заява про видачу судового наказу є процесуальним документом, який розглядається судом в порядку наказного провадження.

Долучена до заяви про видачу судового наказу належним чином завірена копія довіреності № 67 від 20 грудня 2023 року відповідає вимогам законодавства щодо представництва інтересів юридичної особи та має належний обсяг повноважень на підписання та подання процесуальних документів, в тому числі заяв про видачу судового наказу.

Отже, представником заявника до заяви про видачу судового наказу були додані документи, які підтверджують його повноваження.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу із дотриманням вимог ст. ст. 161, 163 ЦПК України.

Однак, судом першої інстанції не було належним чином надано оцінку поданим документам, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підписання та подання заяви про видачу судового наказу особою, яка не має права її підписувати та подавати, є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу заявнику, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Аргументи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2024 року про відмову у видачі судового наказу скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 30 жовтня 2024 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Кочеткова І.В.