Справа № 953/8185/24
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.
розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Короткий зміст заявлених вимог
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 49 971,78 грн, судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200 грн.
Позовна заява мотивована тим, що позивач отримав права вимоги до відповідача відповідно до договору факторингу за кредитним договором № 501234435, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання 09.10.2024.
У судове засідання 09.10.2024 учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 30.10.2024.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 10.10.2024 через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника та зазначив, що проти винесення заочного рішення суду не заперечує.
Суд ухвалою від 30.10.2024, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
12.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з офертою на укладення угоди про надання кредиту №501234435 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії до АТ "Альфа-Банк", яка підписана ОСОБА_1 , відповідно до якої запропонував укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 5).
В оферті на укладення угоди про надання кредиту № 501234435 передбачені істотні умови, а саме: тип кредиту кредит готівкою; сума кредиту 33 000 грн; процентна ставка, % річних 33 % фіксована; строк кредиту 36 міс. Угода набуває чинностіі з моменту підписання Банком акцепту на укладення угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов угоди та договору.
Відповідно до виписки по особовим рахункам з 12.02.2020 по 20.12.2021 вбачається, що банк надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 33 000 грн (а.с.29).
20.12.2021 АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" уклали договір факторингу № 4, відповідно до якого ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження АТ "Альфа-Банк" за плату, а АТ "Альфа-Банк" відступає ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", а ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуває належне АТ "Альфа-Банк" право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору (а.с. 9 - 13).
Згідно з додатком № 1-1 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 АТ "Альфа-Банк" передало ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" право грошової вимоги за кредитним договором № 501234435, за яким боржником є ОСОБА_1 (загальна сума заборгованості - 49 971,78 грн) (а.с. 14-15).
Відповідно до наданого ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" розрахунку за договором № 501234435 від 12.02.2020 заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.12.2021 становить 49 971,78 грн, з яких: 28 831,26 грн сума заборгованості за кредитом; 12 077,23 грн заборгованість за відсотками; 9 063,29 грн заборгованість по комісії (а.с. 42).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (у редакції чинній, на момент вчинення оферти) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 запропонував (шляхом звернення з офертою, яка містить усі істотні умови договору) Товариству укласти договір про надання кредиту, Товариство в свою чергу надало кредит відповідачу. Вказані дії підтверджують факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 1050 ЦК України).
Суд встановив, що банк за кредитним договором № 501234435 надав кредит ОСОБА_1 у розмірі 33 000 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку, тобто виконали свої зобов`язання з надання коштів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Суд встановив, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 501234435 відповідно до договору факторингу, а тому з дати відступлення прав вимоги Товариство стало кредитором за вказаними кредитними договорами.
З розрахунків, наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість: за кредитним договором № 501234435 (станом на 20.12.2021) у розмірі 49 971,78 грн.
Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування, однак в порушення умов договору та ст. 525, 1048, 1049, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, що є підставою для її стягнення.
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами.
Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 49 971,78 грн.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200 грн.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн.
Крім, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, вказані докази були долучені до позовної заяви.
03.07.2024 між Товариство та адвокат Литвиненко О.І. уклали договір № 03-07/24 про надання правничої допомоги (а.с. 43).
Відповідно до акту № 1 приймання-передавання наданих послуг від 15.07.2024 надано такі послуги: надання первинної консультації - 0,5 год., вартість - 1 000 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правовоих висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини - 2 год, вартість - 4 000 грн, підготовка та подання позовної заяви - 2,1 год., вартість - 4 200 грн, всього 9 200 грн (а.с.45).
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд враховує, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмету спору. Позивач заявив до стягнення 49 971,78 грн, а витрати на правову допомогу у розмірі 9 200 грн, тобто більше ніж 18 % від суми позову. При цьому справа, що розглядається не є складною (предметом є стягнення кредитної заборгованості, яка не потребує формування складної правової позиції). А тому заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу визнається судом непропорційною до предмету спору, що, враховуючи дані, конкретні обставини справи, є підставою для часткової відмови у задоволенні таких вимог (4 200 грн), а до стягнення підлягає сума у розмірі 5 000 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 133, 141, 223, 263-265, 353 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
4. Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити частково.
В іншій частині вимог про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 30.10.2024
Суддя Роман ВІТЮК