У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшла висновку щодо необхідності її залишення без руху, з огляду на таке.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 95, 175, 317, 318 ЦПК України.

При залишенні заяви без руху, суддя керується положеннями статей 10 ч. 9, 175, 177, 185 ЦПК України, тобто застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною 4 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В порушення зазначених вимог процесуального закону заявницею у заяві про встановлення факту смерті не зазначено заінтересованих осіб, що є натомість такі вимоги є імперативними, у зв`язку із чим, слід вказати заінтересованих осіб із зазначенням впливу ухваленого у справі окремого провадження судове рішення на заінтересованих осіб, оскільки залучення останніх залежить від мети встановлення факту.

У даному випадку такою є відділ державної реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням відомостей про сторін з урахуванням вимог ч. 2 ст. 175 ЦПК України.

До того ж, заявницею не додано копії заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості сторін по справі, чим порушено вимогу передбаченою ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Слід зазначити, що за умовами статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Додані до заяви документи, всупереч вимогам п. 2 ст. 95 ЦПК України, не завірені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 95, 175-177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись статями 42, 95, 175, 177, 185, 294, 318 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для виправлення недоліків заяви у п`ять днів з дня отримання ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатись неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН