Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/652/24

29 травня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.,

з участю: секретаря Говдяк Д.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті баби ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 . Після смерті баби відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. 26 березня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Про існуючий заповіт йому не було відомо і тільки недавно серед речей баби він відшукав заповіт. Після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав у квітні 2024 року йому стало відомо, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просив його поновити.

Позивач у підготовче засідання не з`явився. До початку засідання подав заяву у якій клопотав провести розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву у якій вимоги позову визнав, просив провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд констатує, що визнання відповідачем позову може бути прийняте судом. Підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та законних інтересів, інших спадкоємців, права яких можуть бути порушеними немає, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_2 до квітня 2024 року не заводилась.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Старуня Івано-Франківського району Івано-Франківської області померла ОСОБА_2 . Спадщина відкрилась в день її смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 26 березня 2004 року секретарем Старунської сільської ради, згідно з яким все своє майно заповіла онуку ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 після смерті бабусі вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту.

Листом державного нотаріуса Богородчанської державної нотаріальної контори Войташека №02-14/426 від 09 квітня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено, що останній пропустив термін для прийняття спадщини, визначений ст. 1270 ЦК України, та рекомендовано звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Старунського старостинського округу №7 ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . На день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаною адресою ніхто крім неї зареєстрований не був. В управління спадковим майном фактично вступив онук ОСОБА_1 , який сплачував податки та здійснював догляд за майном.

Після відкриття спадщини позивач у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відтак на даний час позбавлений можливості реалізувати право на спадкування.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем на майно визначила позивача у справі ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривалістю два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст. 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання ним у нотаріальні органи заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - два місяці з часу набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Битківський