Справа №705/4122/24
2/705/2061/24
УХВАЛА

29.10.2024 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області, Єщенко О.І., дослідивши матеріали відзиву на позов у справі за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Шеремет Марією Олегівною, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, інфляційних витрат та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником адвокатом Шеремет Марією Олегівною, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, інфляційних витрат та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 02.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Установлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено, що у випадку ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вказана ухвала суду від 02.08.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 03.08.2024 о 20:24:44.

20.09.2024 до суду з письмовою заявою звернулася представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гапека Т.В. про надсилання копії позовної заяви та копії ухвали суду про відкриття провадження.

04.10.2024 до суду подане клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гапеки Т.В. про надання доступу до матеріалів справи в підсистемі «Електронний суд».

10.10.2024 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гапека Т.В. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновити ОСОБА_2 строк на подання відзиву на позов. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, інфляційних витрат та моральної шкоди відмовити.

15.10.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шеремет М.О. через систему «Електронний суд» направила до суду заперечення, де просила відмовити представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату Гапеці Т.В. у прийняття відзиву на позов, оскільки він поданий з пропущенням процесуального строку, без поважних причин.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши відзив, дійшов такого висновку.

Як підтверджується матеріалами цивільної справи, копію ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 серпня 2024 року про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 03.08.2024 о 20:24:44.

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 серпня 2024 року визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогамст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відтак, останнім днем встановленого судом строку на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням вихідних днів є 19 серпня 2024 року.

Між тим, представником відповідача відзив на позовну заяву до суду подано лише 10 жовтня 2024 року.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 126 ЦПК України, за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Суд виходить з того, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справи перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, варто зазначити, що ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі у справі Melnik v. Ukraine ЄСПЛ зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження та в якій відповідачу було роз`яснено його право подачі відзиву на позовну заяву та строк його подачі, що становив п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Посилання представника відповідача на причини поважності пропуску процесуального строку у зв`язку з юридичною необізнаністю відповідача у справі та відсутністю у представника відповідача матеріалів позову, суд відхиляє, оскільки вказані обставини не є безумовною підставою для продовження процесуальних строків.

На думку суду, вимога представника відповідача про поновлення пропущеного строку на подання відзиву не містить поважних причин його пропуску, оскільки відповідач був обізнаний про наявність у провадженні суду позовної заяви ОСОБА_1 , так як 10.07.2024 до його Електронного кабінету була доставлена позовна заява з додатками, а 03.08.2024 ухвала про відкриття провадження у справі, що давало об`єктивну змогу відповідачу звернутися за юридичною допомогою до адвоката та скористатися свої правом на подання відзиву у визначений строк.

Враховуючи, що строк, в межах якого може бути подано відзив на позовну заяву, сплив, та суд не знайшов підстав для поновлення відповідного строку, відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України зазначений відзив слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 49, 126, 127, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимоги представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гапеки Т.В.про поновлення пропущеного строку для подання відзиву у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Шеремет Марією Олегівною, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, інфляційних витрат та моральної шкодивідмовити.

Відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гапеки Т.В.залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.І.Єщенко