Справа № 344/1956/24
Провадження № 2/344/1552/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

при секретарі с/з: Стефанюк Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (надалі «відповідачі») про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на належну ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , частку земельної ділянки із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Представник Позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що підтверджується Повторним Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 25.07.2023 року .

30 липня 1977 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_8 , у шлюбі народилися наші діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У 1993 році батьки Позивача, ОСОБА_1 та члени її сім`ї, скориставшись наданим нам відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду правом приватизували (оформили у спільну сумісну власність) квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується дублікатом Свідоцтва про право власності, виданого Госпрозрахунковою групою з приватизації державного житлового фонду 30.12.1993 року.

06 вересня 2007 року Івано-Франківським ОБТІ зареєстроване за батьками ОСОБА_1 , Позивачем та членами її сім`ї право власності на квартиру АДРЕСА_2 в частках по 1/6 кожному, номер запису 5913 в книзі 126, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №15829315 від 06.09.2007 року .

22 травня 2009 року за Договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Чумакевич Л.М., зареєстрованим у реєстрі за №884 мій син ОСОБА_9 подарував ОСОБА_1 , ОСОБА_1 належну йому 1/6 частку квартири, а дочка ОСОБА_10 подарувала належну їй 1/6 частку квартири своєму сину, онуку Позивача - ОСОБА_4 .

03 червня 2009 року Івано-Франківським ОБТІ зареєстроване за Позивачем , ОСОБА_1 та її онуком ОСОБА_4 в частках по 1/6 кожному право власності на квартиру АДРЕСА_2 , номер запису 5913 в книзі 126, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №22913509 від 03.06.2009 року .

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько Позивача, ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно (в т.ч. і на частку квартири АДРЕСА_2 ), за прийняттям спадщини звернулися Позивач та її мама.

Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №781/2017, та 03.05.2018 року на 1/12 частку квартири видано Позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №2-367 .

Видане Свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване нотаріусом у Спадковому реєстрі за №61505942, на підтвердження чого надано ОСОБА_1 . Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №51777566 від 03.05.2018 року та зареєстровано за Позивачем право власності на 1/12 частки квартири, на підтвердження чого надано їй Витяг з ДРРП про реєстрацію права власності №122620437 від 03.05.2018 року .

Таке ж Свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку квартири нотаріусом було видано матері ОСОБА_1 , зареєстровано його в реєстрі за №2-366, зареєстровано його у Спадковому реєстрі та на підставі цього Свідоцтва зареєстроване за нею право власності на 1/12 частку квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік Позивача , ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_1 звернулася за прийняттям спадщини.

Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №780/2017, та 03.05.2018 року на 1/6 частку квартири видано Позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №2-365 .

Видане Свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване нотаріусом у Спадковому реєстрі за №61505804, на підтвердження чого надано Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №51777258 від 03.05.2018 року та зареєстровано за Позивачем право власності на 1/6 частки квартири, на підтвердження чого надано їй Витяг з ДРРП про реєстрацію права власності №122620113 від 03.05.2018 року.

Станом на 03.05.2018 року матір Позивача, ОСОБА_5 була співвласником квартири АДРЕСА_2 , а саме 1/6 частини, приватизованої нею особисто та 1/12 як успадкованої нею після смерті її чоловіка, батька Позивача, ОСОБА_7 , що разом складає 1/4 частки квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати Позивача , ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.01.2023 року .

Після смерті матері Позивача відкрилася спадщина на все належне їй майно.

ОСОБА_1 звернулася за прийняттям спадщини та 31.03.2023 року Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №202/2023, на підтвердження чого видано їй Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72000818.

22.11.2023 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті мами Позивача, ОСОБА_5 видано ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №2-1095.

Видане Свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване нотаріусом у Спадковому реєстрі за №70470521, на підтвердження чого надано ОСОБА_1 . Витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №74847510 від 22.11.2023 року та зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частки квартири, на підтвердження чого надано мені Витяг з ДРРП №355450825 від 22.11.2023 року.

Отже, ОСОБА_6 :

- є власником 5/6 частин квартири АДРЕСА_2 , власником іншої 1/6 частини є її онук ОСОБА_4 ;

- є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5 , інші спадкоємці відсутні;

- про відмову від спадщини не заявлялося, строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 не пропущено, спадщину Позивач прийняла, відповідно до положень ч.1 ст. 1269 ЦК України вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Житловий будинок АДРЕСА_1 є двоповерховим, має загальну площу 206,5 м.кв., та складається з трьох квартир.

Квартира АДРЕСА_3 , належна ОСОБА_1 та її онуку ОСОБА_4 є чотирьохкімнатною, двохрівневою (розташована на 1 та частина на 2 поверсі), має загальну площу 77,5 кв.м., житлову площу 56,4 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП №364126112 від 01.02.2024 року, а також Технічним паспортом.

Квартира АДРЕСА_4 є однокімнатною, має загальну площу 36,9 кв.м., житлову площу 18,4 кв.м., належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Українець В.В. 26.05.2017 року, зареєстрованим у реєстрі за №545, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП №364118565 від 01.02.2024 року.

Квартира АДРЕСА_5 є чотирьохкімнатною, розташована на 1 поверсі, має загальну площу 92,1 кв.м., житлову площу 63,9 кв.м., належить ОСОБА_11 та її брату ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, Договору дарування, Свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП №364122062 від 01.02.2024 року, а також Технічним паспортом на квартиру.

У 2019 році співвласники квартир в житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , онук Позивача, ОСОБА_4 , покійна мама ОСОБА_5 та Позивач, ОСОБА_1 вирішили оформити свої права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування належного нам житлового будинку.

Для оформлення своїх прав вони звернулися до ПП „Західземпроект, де за їхнім зверненням було виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0610 га.

16 серпня 2019 року Івано-Франківською міською радою було прийнято Рішення №202-28, яким їм затверджено Технічну документацію та передано у спільну сумісну власність земельну ділянку із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

30 вересня 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Гелеван В.В. було зареєстровано за ними право спільної сумісної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, зокрема зареєстровано право власності за мамою Позивача, ОСОБА_5 в частці 1/1, номер запису про право власності 33444638, на підтвердження чого видано Витяг з ДРРП про реєстрацію права власності №182868663 від 30.09.2019 року .

На підтвердження реєстрації за ними (в т.ч. і за матір`ю Позивача, ОСОБА_5 ) права спільної сумісної власності на земельну ділянку надано:

- Витяг з Державного земельного кадастру НВ-023 від 28.09.2023 року про земельну ділянку із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

- Інформаційна довідка з ДРРП №364124125 від 01.02.2024 року.

Отже, після смерті матері Позивача, ОСОБА_5 до складу спадкового майна входить право на частину земельної ділянки із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , що належала їй на праві спільної сумісної власності.

Прийнявши спадщину після смерті матері , ОСОБА_5 , Позивачем було зібрано необхідний пакет документів та передано його державному нотаріусу Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. для долучення до матеріалів спадкової справи та видачі мені Свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки.

22 вересня 2023 року державний нотаріус Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І., розглянувши матеріали спадкової справи №202/2023 після смерті матері Позивача , ОСОБА_5 вирішила відмовити ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , про що винесла Постанову №1335/02-31 від 22.09.2023 року .

Підставою відмови нотаріусом зазначено, що у зв`язку із тим, що в Рішенні Івано-Франківської міської ради (28 сесія) сьомого демократичного скликання від 16.08.2019 року №202-28 частки співвласників рівні, а згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №182868663 від 30.09.2019 року, номер запису про право власності:33444638, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101, не визначена частка у спільній сумісній власності померлої ОСОБА_5 видати Свідоцтво про право на спадщину на вищевказану частку земельної ділянки не представляється можливим.

Нотаріусом рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

За розрахунками Позивача належна її матері частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 складає 9,38%, або 938/10000 від усієї земельної ділянки, а саме:

Загальна площа будинку становить суму площ всіх квартир у будинку, тобто 77,5 кв.м. (кв. №1) + 36,9 кв.м. (кв. №2) + 92,1 кв.м. (кв. №3) = 206,5 кв.м.

Площа квартири АДРЕСА_3 відносно загальної площі всіх квартир у будинку становить (77,5 * 100) / 206,5 = 37,53 %

Станом на момент відкриття спадщини належна мамі Позивача частка у будинку з врахуванням її частки в кв. АДРЕСА_3 відносно площі всього будинку складала 37,53 % / 4 = 9,38 % від усього будинку або 938/10000.

Спадкоємці, які могли б заявити свої спадкові права, крім як зазначені в даному позові - відсутні.

Спадкоємці, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині відсутні.

Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основою створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до приписів ст.ст. 317, 328 Цивільного кодексу України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст. 1217, 1261 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом і бажає оформити право власності на спадкове майно після смерті своєї мами, ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України ОСОБА_1 вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Як передбачено ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності на нерухомість у відповідності ст. 182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

П. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить.

Суд, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13, 141, 200, 247,258-259,264, 265,354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268, 1274 ЦК України, суд

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16,317, 321, 392, 1217,1233,1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4,5,19,49, 175-177 ЦПК України, Суд,

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на належну ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , частку земельної ділянки, яка становить 938/10 0000 із кадастровим номером :20:002:0024, площею 0,0610 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Домбровська Г.В.

Повний текст рішення складено і підписано 20.05.2024 року.