Провадження № 2-о/755/26/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

за участю присяжних - Берези І.І., Гончаренко О.Г.

при секретарі - Яхно П.А.

за участю: представниці заявниці - ОСОБА_1

представниці заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Березанського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи - ОСОБА_2 , недієздатною та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця, ОСОБА_4 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд:

1)визнати недієздатною громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

2)Призначити опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої заявлені вимоги заявниця обґрунтовує тим, що є рідною онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою проживала все своє життя, постійно піклуючись про бабусю. Проте, останнім часом стан здоров`я бабусі погіршився через літній вік та стійке психічне захворювання. Протягом останніх двох-трьох років бабуся через стан психічного здоров`я щоденно потребує стороннього догляду. Стан її здоров`я постійно погіршується. За таких обставин, побоюючись за стан здоров`я бабусі, необхідності постійного стороннього догляду, вимушена постійно працювати вдома. Заявниця на утриманні має також малолітню дитину. ОСОБА_2 не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати. Бабуся неодноразово наражала себе на небезпеку, постійно розмовляє з уявною подругою ОСОБА_5 , якої немає. Не контактує з родиною та губиться у просторі та часі. Зазначила, що є найближчою ріднею, яка постійно доглядає за бабусею та повністю її забезпечує. ОСОБА_2 не може самостійно забезпечити собі нормальне життя і самообслуговування, а тому потребує постійного стороннього догляду і опіки через свій стан здоров`я. Бабуся має постійне зниження пам`яті на теперішні та минулі події, розгублена, метушлива, уперта, має порушення сну та постійні скарги на головний біль. Має неадекватну поведінку в звичайних життєвих ситуаціях, потяг до безцільних мандрів, з яких вона не повертається самостійно. Розлад її здоров`я носить хронічні, стійкі, прогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Вказала, що мешкає разом з ОСОБА_2 , чоловіком та малолітньою дитиною. Всі витрати на утримання бабусі несе вона, бо більше нікому опікуватись бабусею. Вказала, що має задовільний стан здоров`я, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває. Має стабільний дохід та користується повагою у оточуючих та у суспільстві, має можливість та бажання доглядати бабусю та бути її опікуном. В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, цим самим може поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.11.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі та призначено її розгляд проводити у порядку окремого провадження судом у складі одного судді і двох присяжних у судовому засіданні.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.01.2024 у даній цивільній справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України»; провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено.

01.03.2024 до суду з Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло подання органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність призначення ОСОБА_4 опікуном над її бабусею ОСОБА_2 .

17.04.2024 з Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 359 від 04.04.2024, який передано у провадження головуючого судді 19.04.2024.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 26.04.2024 поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні представниця заявниці ОСОБА_4 - ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, з підстав викладених у ній та просила заяву задовольнити. Зазначила, що заявниця упродовж тривалого часу піклується про бабусю, доглядає її та допомагає їй. Заявниці відомі усі права та обов`язки опікуна. Має можливість матеріально і фізично опікуватися над бабусею.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що з огляду на висновок експертизи, не заперечує проти задоволення вимог заяви.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Березанський В.І. не заперечував проти вимог заяви та зазначив, що особа заявника як кандидат в опікуни зможе опікуватися над бабусею.

Суд, вислухавши пояснення заявника та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, заявницею у справі є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Києва, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 25.10.2012 Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Красне, Згурівського району, Київської області, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 .

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 359, складеного судовим експертом Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», ОСОБА_2 , страждає на стійкий, хронічний, виражений психічний розлад у вигляді атеросклеротичного слабоумства (деменції) із психозом (галюцинаторно-маячний синдром) (F06.8 за МКХ-10) і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, потребує встановлення над нею опіки.

Таким чином, з огляду на наданий висновок експертизи убачається, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне визнати останню недієздатним.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно з ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

За вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявниця просить призначити себе опікуном над її бабусею, оскільки інших родичів не мають.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 є онукою ОСОБА_2 , остання бажає стати опікуном для своєї бабусі, яка внаслідок захворювання, позбавлена можливості піклуватися про себе. Заявниця має фізичну та матеріальну можливість опіки над своєю бабусею. Інших родичів не мають.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до Подання органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 28.02.2024 № 49-20 «Про доцільність призначення ОСОБА_4 опікуном над її бабусею ОСОБА_2 орган опіки та піклування, вважає за доцільне: призначити опікуном ОСОБА_4 над її бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі визнання останньої недієздатною особою рішенням Дніпровського районного суду міста Києва.

Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_4 є онукою ОСОБА_2 та вона не має медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, які мешкають спільно за адресою: АДРЕСА_1 .

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_4 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи - ОСОБА_2 , недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч.5 та ч.6 ст. 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (ч.7 ст. 294 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 39, 55, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації (, вул. Котляревського Івана, 1/1, м. Київ), про визнання фізичної особи - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), недієздатною та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатною громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 29.05.2024.

Суддя:

Присяжні: 1)

2)