ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3620/24 Справа № 229/665/24 Суддя у 1-й інстанції - Рибкіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів Агєєва О.В., Остапенко В.О.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувш у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №229/665/24 за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімчук Віталій Вікторович, на дії державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОКП «Донецьктеплокомуненерго»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімчук Віталій Вікторович,

на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08 лютого 2024 року,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 28 вересня 2017 року по теперішній час перебуває на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_1 . За виконання обов`язків військової служби він отримує грошове забезпечення, яке фактично є заробітною платою за виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби. Суми грошового забезпечення зараховуються на банківський рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

22 січня 2024 року ОСОБА_1 стало відомо, що на грошові кошти на вказаному рахунку накладений арешт за постановою державного виконавця Дружківського відділу ДВС, внаслідок чого він не має права на отримання та розпорядження грошовими коштами, що надходять на рахунок у якості грошового забезпечення військовослужбовця.

Відповідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконані у Дружківському відділі Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 73720679, відкрите 08 січня 2024 року яке відкрите на підставі та з метою примусового виконання судового наказу Дружківського міського суду від 08 серпня 2023 року у справі № 229/4893/23 за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

В рамках виконавчих дій за даним виконавчим провадженням постановою державного виконавця Дружківського відділу ДВС накладений арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, у тому числі тих, що розміщені на банківському рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк», а також на ті, що будуть надходити на зазначений рахунок боржника.

Зазначає, що відповідно частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення в повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, в тому числі, у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 22 січня 2024 року №5EMQUCN7GSKHDFCC на банківський рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує заробітну плату (грошове забезпечення військовослужбовця).

За таких умов, фактично арешт накладено на всю суму (100%) грошового забезпечення ОСОБА_1 , що він отримує за виконання обов`язків військової служби, а також на 100% коштів, що будуть у майбутньому надходити у вигляді грошового забезпечення боржника, що свідчить про порушення вимог закону щодо обмеження розміру відрахувань із заробітної плати (грошового забезпечення) працівника (військовослужбовця) та позбавляє його засобів існування.

Представник боржника 22 січня 2024 року направив на електрону адресу Дружківського відділу ДВС () заяву про зняття арешту з коштів, що належать ОСОБА_1 та розміщені на його банківському рахунку НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», а також з коштів, що будуть надходити на вказаний рахунок у якості заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 у майбутньому, з відповідним обґрунтуванням та документальним підтвердженням того, що рахунок призначений для зарахування заробітної плати.

Дружківський відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 січня 2024 року усно підтвердив факт отримання 22 січня 2024 вказаної заяви та відмову у вжитті заходів щодо зняття арешту з банківському рахунку через відсутність відповідних підстав.

До теперішнього часу постанова про зняття арешту з коштів не винесена, до банку для виконання не спрямована.

Боржник вважає, що бездіяльність державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невжиття заходів щодо зняття арешту з коштів на банківському рахунку після отримання від нього документального підтвердження призначення рахунку є такою, що не відповідає вимогам закону, тобто є протиправною та такою, що порушує його права.

На підставі неведеного вище ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції що полягає у невинесенні постанови про зняття арешту з коштів, розміщених на банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», відкритому на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, уповноваженого на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 73720679, винести постанову про зняття арешту з коштів, розміщених на банківському рахунку НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк», відкритому на ім`я ОСОБА_1 та направити її до банківської установи.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 лютого 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвкат ОСОБА_2 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести постанову, якою задовольнити скаргу на дії державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він з 28 вересня 2017 року по теперішній час перебуває на військовій службі у складі військової частини НОМЕР_1 . За виконання обов`язків військової служби він отримує грошове забезпечення, яке фактично є заробітною платою за виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби. Суми грошового забезпечення зараховуються на банківський рахунок НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», отже вказаний рахунок є рахунком із спеціальним режимом використання.

Відповідно частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Зазначає, що, фактично,, арешт накладено на всю суму (100%) грошового забезпечення ОСОБА_1 , що він отримує за виконання обов`язків військової служби, а також на 100% коштів, що будуть у майбутньому надходити у вигляді грошового забезпечення боржника, що свідчить про порушення вимог закону щодо обмеження розміру відрахувань із заробітної плати (грошового забезпечення) працівника (військовослужбовця) та позбавляє його засобів існування.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, Дружківський відділ Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив на апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімчук В.В., підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що судовим наказом Дружківського міського суду від 08 серпня 2023 року у справі № 229/4893/23 за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в розмірі 32 122,58 гривень, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 778,77 гривень, інфляційні збитки в розмірі 4 295,23 гривень та 3% річних в сумі 1 347,32 гривень, а також судовий збір в розмірі 214,72 гривень. (а.с.15)

08 січня 2024 року головним державним виконавцем Дружківського відділу Державної виконавчої служивеньи у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Такуновим С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73720679 на підставі вказаного судового наказу, виданого Дружківським міським судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» суми боргу в загальному розмірі 38 758,62 гривень. (а.с. 49)

11 січня 2024 року головним державним виконавцем Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Такуновим С.С. при примусовому виконанні у виконавчому провадженні ВП № 73720679 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/ електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. (а.с.46)

З довідки АТ КБ «Приватбанк» від 22 січня 2024 року № 5EMQUCN7GSKHDFCC вбачається, що на банківський рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримує зарплатні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). (а.с.20)

З відповіді начальника Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 січня 2024 року № 406/6338/23/2024 вбачається, що підставою для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (в тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Повідомлення банківських установ про відмову в арешті коштів, з причини наявності мораторію у зв`язку з цільовим призначенням рахунку боржника, до відділу не надходили, інформація про фактичне виконання вищевказаного рішення у відділі також відсутня. Відповідно, виконавець не має законних підстав знімати арешт з коштів на рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 47-48)

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не мав документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, тому у державного виконавця не було правових підстав для скасування арешту з рахунку боржника до отримання відповідних документів на підтвердження спеціального режиму банківського рахунку з банку або від боржника, оскільки в постанові про арешт коштів боржника виконавець застеріг, на які саме кошти та на які рахунки арешт не накладається.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно частин першої-другої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт.

Арешт накладається на кошти, а не на рахунки боржника (абзац перший частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту Закон № 1404-VIII) заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Таким чином, частиною 2 статті 48 вказаного Закону встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені «й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом».

Частинами 2 та 3статті 70 Закону № 1404-VIII передбачено обмеження утримань із заробітної плати боржника за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості (50 відсотків чи 20 відсотків залежно від видів стягнень та загальний граничний розмір усіх відрахувань).

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Обмеження звернення стягнення на кошти заробітної плати, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом» (абзац 2 частини 2 статті 48 Закону № 1404-VIII).

Накладення арешту на кошти понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань і такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений,то він має бути знятий.

Відповідно частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використаннята/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац 2 частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII).

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, передбачене абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Викладене вище відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20. Так, судом зазначено, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, від 03 та 24 лютого 2021 року у справах № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20), № 756/1927/15-ц (провадження № 61-14725св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 711/4732/16-ц (провадження № 61-3203св21) щодо відсутності підстав для зняття арешту з коштів, що становлять заробітну плату боржника, зазначивши, що залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання особою будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела та порушує його право на отримання винагороди за працю.

Відповідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ч.1 ст. 2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати - заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Також слід зазначити, що відповідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає такий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник звернувся з відповідною заявою до Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.17-18) про зняття арешту з карткового рахунку призначеного для виплати заробітної плати, на зазначений ним картковий рахунок для заробітної плати, однак, в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII, арешт з грошових коштів не було знято.

Начальником Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовлено у скасуванні арешту з підстав відсутності законних підстав для зняття арешту з карткового рахунку.

В межах вказаної справи скаржником доведено, та не спростовано іншими учасниками справи, що кошти на зазначеному боржником рахунку є коштами заробітної плати - грошового забезпечення військовослужбовця, яке фактично є заробітною платою за виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші соціальні виплати - це кошти цільового призначення. Банк може відкрити як окремий рахунок для зарахування винятково таких коштів, так і поточний рахунок, як у даному випадку, як для зарахування коштів цільового призначення, так і для власних потреб клієнта, та на нього можуть зараховуватися будь-які інші кошти, а не тільки кошти цільового призначення, що не суперечить Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів № 492 від 12 листолпада 2003 року.

Перелік рахунків зі спеціальним режимом використання визначений абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». До рахунків зі спеціальним режимом використання відносяться, зокрема, рахунки підприємств, що займаються виробництвом або постачанням енергії, води, опаленням приміщень тощо.

Рахунок боржника, в даному випадку, є поточним рахунком для зарахування, коштів цільового призначення, а саме-заробітної плати, та підпадає під випадок «іншого рахунку боржника, накладення арешту на кошти на якому заборонено законом».

При цьому, державним виконавцем не було доведено, що під час здійснення примусового виконання державним виконавцем було перевірено та встановлено, що за зазначеним боржником рахунком наявні інші кошти, що не є його заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Наведені вище висновки колегії суддів апеляційного суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховоного Суду від 19 квітня 2023 року, у справі № 466/2722/20, від 22 серпня 2023 року у справі № 233/7685/19, від 28 лютого 2024 року у справі № 753/9581/22.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець не мав документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, тому у державного виконавця не було правових підстав для скасування арешту з рахунку боржника до отримання відповідних документів на підтвердження спеціального режиму банківського рахунку з банку або від боржника, оскільки представник боржника 22 січня 2024 року направив на електрону адресу Дружківського відділу ДВС заяву про зняття арешту з коштів, що належать ОСОБА_1 та розміщені на його банківському рахунку НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк», а також з коштів, що будуть надходити на вказаний рахунок у якості заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_1 у майбутньому, з відповідним обґрунтуванням та документальним підтвердженням того, що рахунок призначений для зарахування заробітної плати.

Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що в постанові про арешт коштів боржника виконавець застеріг, на які саме кошти та на які рахунки арешт не накладається, оскільки у вказаній постанові державний виконавець застеріг суму, в межах якої звернуто стягнення, застереження щодо заборони використання коштів, які є заробітною платою (грошовим забезпеченням), постанова державного виконавця не містить.

Водночас, наявність альтернативного способу захисту прав та інтересів не має правового значення для вирішення даної справи, оскільки у цивільному праві діє принцип диспозитивності, відповідно до якого особа вправі самостійно обирати спосіб захисту порушеного права.

З огляду на те, що норма статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» надає сторонам виконавчого провадження право заявляти клопотання, а стаття 18 цього Закону зобов`язує виконавця розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання, тому колегія суддів вважає, що боржник, звернувшись до державного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів на рахунках та надавши документальне підтвердження призначення цих рахунків для зарахування заробітної плати (грошового забезпечення), скористався своїм законним правом на захист своїх прав та інтересів у спосіб, визначений законом.

За таких обставин державний виконавець, діючи у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язаний був зняти арешт з коштів на рахунках боржника не пізніше наступного робочого дня, а у разі недостатності наданих боржником документів для підтвердження спеціального призначення цих рахунків витребувати відповідну інформацію від банківських установ.

Наведене означає, що при розгляді заяви представника боржника про зняття арешту з коштів на рахунках, призначених для зарахування на них пенсії та заробітної плати, державний виконавець діяв неправомірно та не у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а відтак порушені права та законні інтереси боржника (право на отримання винагороди за працю та право на соціальний захист) підлягають захисту у спосіб, визначений статтею 451 ЦПК України - шляхом визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання державного виконавця, уповноваженого на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 73720679, вжити визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для зняття арешту з грошових коштів, розміщених на картковому рахунку скаржника.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Трофімчук Віталій Вікторович, задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08 лютого 2024 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Такунова Сергія Володимировича, щодо не зняття арешту на грошові кошти на картковому рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Дружківського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, уповноваженого на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 73720679, вжити визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для зняття арешту з грошових коштів, розміщених на картковому рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 29 травня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста