РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Мукачево Справа №303/2672/24

2-о/303/115/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - Кость В.В.,

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

заінтересовані особи: (1) ОСОБА_3 ;

(2) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції;

про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою у якій просила встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є її батьком.

Також у заяві йдеться про необхідність внесення у зв`язку з цим змін до актового запису про народження заявника, а саме: в графі батько замість « ОСОБА_5 » необхідно зазначити - « ОСОБА_4 », «громадянин України».

Вимоги за заявою обґрунтовуються доводами про те, що ОСОБА_3 (мати заявника) та ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах, починаючи з 1999 року. В цивільному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої є ОСОБА_4 .

У зв`язку з тим, що на час народження дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, у свідоцтві про народження доньки запис проводився за прізвищем матері, тому батьком зазначено « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_4 ».

Заявник посилається на те, що батьки проживали без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та виховували її. Навіть після того як вони перестали спільно проживати, відносини заявника з батьком були близькими.

У 2007 році ОСОБА_4 помер, у шлюбі з іншою жінкою не перебував, інших дітей не мав. Після досягнення повноліття заявник виявила бажання мати прізвище батька, однак у зв`язку з його смертю вирішити це питання в позасудовому порядку у неї немає можливості.

На підставі ухвали суду від 29 березня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

12 квітня 2024 року від заінтересованої особи (2) надійшли письмові пояснення, в яких уповноважений представник повідомив, що вирішення справи залишає на розсуд суду та зауважив, що прохальна частина заяви містить неточності щодо зазначення по батькові дитини, а також доцільність зазначення громадянства батька «Україна» відповідно до вимог Реєстру актів цивільного стану громадян.

Заінтересована особа (1) подала до суду заяву в якій підтвердила, що тривалий час проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомила, що він є батьком її доньки ОСОБА_1 . Розгляд справи просила проводити у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

25 квітня 2024 року від представника заявника ОСОБА_2 надійшла заява в якій вона зазначила, що в прохальній частині заяви про встановлення факту батьківства нею було допущено описку, у зв`язку з чим, вона просить суд брати до уваги прохальну частину заяви у редакції, яка викладена нею зараз у заяві. Розгляд справи просить проводити за їх з довірителем відсутності.

Також, представником ОСОБА_2 було подано заяву про витребування від заінтересованої особи (2) доказу, а саме витягу про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 .

На підставі ухвали суду від 25.04.2024 року витребувано від заінтересованої особи (2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , судове засідання відкладено 21.05.2024.

За клопотання представника заявника судове засідання 21.05.2023 було відкладено на 30.05.2024.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися, однак в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (№ витягу 1 від 20.07.2016), батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значиться ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9, зворот).

У свідоцтві про народження заявника (серія НОМЕР_1 від 20.07.2000 року) у графі «батько» зазначено - ОСОБА_5 .

До заяви також додано фото родини заявника, на яких за її доводами вона зображена з батьками, а також фото з надгробним пам`ятником ОСОБА_4 .

Як вбачається з даних Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №4 від 16.05.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер актового запису 259.

Відповідно до частини другої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, статтею 121 Сімейного кодексу України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 130 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статі 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частиною першою статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Поряд з цим, слід зазначити, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року (постанова Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-20цс15).

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 Сімейного кодексу України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

Враховуючи те, що датою народження дитини ( ОСОБА_1 ) є 05.07.2000, суд при розгляді справи застосовує відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують обставини батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства заявником та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Так, у відповідності до частини другої та частини третьої ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу України, зокрема частини другої ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги".

Подібні за змістом висновки щодо застосування положень статті 53 КпШС України містяться у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року в справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 225/6301/15-ц, від 28 серпня 2019 року в справі № 754/3558/16-ц.

Слід констатувати, що подані заявником докази у своїй сукупності підтверджують обставини, на які вона посилається у заяві. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно існували взаємовідносини доньки та батька, що підтверджується показами громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 39-46), які підтвердили у своїх письмових заявах поданих до суду про те, що померлий та ОСОБА_3 проживали у цивільному шлюбі та за життя він визнавав заявника своєю донькою. Також в матеріалах справи містяться спільні фото заявника з померлим.

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи та законодавчих приписів вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, якщо факт батьківства надає право на спадкування за законом, то до участі у справі мають бути залучені усі заінтересовані особи (спадкоємці). Якщо хтось із заінтересованих осіб заперечуватиме встановлення факту, мотивуючи свої заперечення наявністю спору про право, то заява в порядку окремого провадження розглянута бути не може, тоді суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Слід зазначити, що за результатами судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 258, 259, 263-265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву - задоволити.

2. Встановити факт батьківства, відносно того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

3. Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №450, складеного 20 липня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області про народження ОСОБА_1 , а саме: у графі «батько» замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_4 », громадянство батька «Україна».

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи: (1) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

(2) Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Мукачево, пл.. О.Духновича 2, .

Суддя В.В. Кость