Справа 206/3919/24
Провадження 2/206/1485/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді Плінської А.В.,

за участю секретаря Кобзар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товаристваз обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 05.11.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі - ТОВ «Слон кредит») та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 745269 (далі - Договір, Кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» надало відповідачу кредит в сумі 50000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Зазначає, що ТОВ «Слон кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. В свою чергу, відповідач належним чином не виконував узяті на себе зобов`язання.

28 серпня 2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Слон кредит» укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого, ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за Кредитним договором № 745269 від 05.11.2021 року. Згідно Договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» становить 57376,41 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 35400,71 грн. та заборгованість за відсотками 21975,70 грн. Вказує, що відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості. У зв`язку з вище наведеним, представник ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 745269 від 05.11.2021 року у розмірі 57376,41 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір - 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Ухвалою судді від 29 липня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

28 серпня 2024 року представник відповідача адвокат Чіняєва О.М. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, який обґрунтувала тим, що в розрахунку заборгованості (а.с.33) допущено арифметичну помилку, а саме: в стовпчику 26 рядку 3 не вірно вказано загальну суму заборгованості, що в подальшому вплинуло на загальну суму боргу. Крім того, у цьому розрахунку вказано, що сума заборгованості за кредитом становить 57 376,41 грн. та складається з: 44250,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13126,04 грн. - заборгованість за відсотками. У витягу з додатку до Договору факторингу №28-08-23 від 28.08.2023 року вказано, що сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 57 376,41 грн. та складається з: 35400,71 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 21975,70 грн. - заборгованість за відсотками. Тобто, два основні докази на які посилається позивач в якості підтвердження суми боргу відповідача містять в собі суперечливі дані. Відповідач заперечує підписання ним вказаного кредитного договору та заперечує перерахування йому коштів саме за кредитним договором. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який би підтверджував отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві. Просила відмовити у задоволенні позову та у разі задоволення позову просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.

10 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача - адвокат Чіняєва О.М. надіслала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у відсутності відповідача та його представника. Також, зазначила, що підтримує позицію, яка була викладена у відзиві на позов.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом ст. 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 цього Кодексу встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Згідно з приписами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що 05.11.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 745269.

Відповідно до п. 1.3 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 50000 грн. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 05.11.2022 року (п. 1.4 Договору).

Пунктом 1.5. Договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 272,13 % річних (п.1.7 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 85720,85 грн. (п.1.8 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування:

- у розмірі 40000,00 грн. за реквізитами платіжної карти НОМЕР_1 або іншої платіжної карти, реквізити якої зазначені споживачем у особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку;

- у розмірі 10000,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до умов п. 3.5. Договору.

Згідно з п 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1 Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1. 4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором.

Згідно з п. 5.3., 5.3.1., 5.3.2., 5.3.3. Договору, споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися в такій черговості: прострочені зобов`язання по процентах; прострочені зобов`язання по кредиту.

У другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбачені даною чергою недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: строкові зобов`язання по процентах; строкові зобов`язання по кредиту.

У третю чергу здійснюється сплата інших платежів за Договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до дати, вказаної у п. 1.4. цього Договору, а в частині виконання зобов`язань та нарахування штрафів - до повного виконання споживачем зобов`язань за цим Договором (п. 9.2 Договору)

Відповідно до п. 9.6. Договору, з метою укладення Договору, зі сторони товариства Договір підписується аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договору. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору.

Підписуючи цей Договір, споживач підтвердив, зокрема, що: - перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1, 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг та розміщена на Веб - сайті; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», що розміщені на Веб - сайті та затверджені наказом № 06-КД від 26 жовтня 2020 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Зі змісту заяви-анкети слідує, що відповідачем ОСОБА_3 зазначено адресу його проживання, паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, що є підтвердженням здійсненої ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».

Паспорт споживчого кредиту містить всі істотні умови кредиту, а саме: суму кредиту 50000,00 грн., строк кредитування - 365 днів, відсоткову ставку - 85% річних, відсоткову ставку за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних), реальну річну відсоткову ставку 272,13 % та порядок повернення кредиту. Паспорт також містить відмітку про підписання його відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом - одноразовим ідентифікатором Е988 (05.11.2021 року о 16:33:21).

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 745269 від 05.11.2021 року, сторони погодили дату видачі кредиту 05.11.2021 року та дати платежів (останній платіж 05.11.2022 року), чисту суму кредиту, що становить 40000,00 грн. та щомісячні суми погашення кредиту, відсоток за перший день користування кредитом у розмірі 10000,00 грн. та суми процентів за користування кредитом.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 05 листопада 2021 року правочину.

При цьому, доводи представника відповідача, що кредитний договір не був укладений та підписаний відповідачем, суд вважає необґрунтованими, оскільки з оглянутого договору вбачається, що його було підписано із застосуванням електронного підпису, що відповідає вимогам діючого законодавства. При цьому без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би підписаний, а відповідно укладений.

Як вбачається з листа (а.с.32) через ТОВ «Універсальні платіжні рішення» первісний кредитодавець ТОВ «Слон Кредит» 05.11.2021 року 16:43:07 здійснив переказ грошових коштів в сумі 40000,00 грн. на платіжну карту, реквізити якої надано відповідачем, що підтверджується умовами кредитного договору (п.2.1).

Тобто, кредитодавець виконав зобов`язання за договором від 05 листопада 2021 року.

Суд не вбачає підстав приймати до уваги доводи представника відповідача про ненадання позивачем доказів щодо перерахування кредитних коштів, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

28 серпня 2023 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу № 2808-23, у відповідності умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором №745269 від 05.11.2021 року, укладеними між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Відповідно до витягу з додатку, до Договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року за ОСОБА_1 значиться заборгованість за Кредитним договором № 745269 від 05.11.2021 року у розмірі 57376,41 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 35400,71 грн. та заборгованість за відсотками 21975,70 грн. (а.с.12).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 745269 від 05.11.2021 року, станом на 28 серпня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 57376,41грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 44250,37 грн. та заборгованість за відсотками 13126,04 грн. (а.с.33).

Суд здійснивши перевірку вищенаведених розрахунків заборгованості, з урахуванням доводів представника відповідача щодо суперечності даних в цих розрахунках, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 57376,41грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 44250,37 грн. та заборгованість за відсотками 13126,04 грн. При цьому, при здійсненні перевірки розрахунків заборгованості судом встановлено, що заборгованість відповідача за відсотками становить 18222,48 грн., однак, виходячи з того, що суд не може виходити за межі заявлених вимог, а також із врахуванням розміру заборгованості, який був визначений в договорі факторингу, стягненню підлягає заборгованість за відсотками у розмірі 13126,04 грн.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що при здійсненні розрахунку заборгованості (а.с.33) арифметичної помилки допущено не було, оскільки відповідач фактично сплатив суму заборгованості по платежу за 05.01.2022 року, тільки 31.01.2022 року, тому ця проплата пройшла в графу платежу за 05.02.2022 року. Однак пішла саме на сплату платежу за 05.01.2022 року про що, свідчить відсутність заборгованості в графі загальна сума за цей місяць платежу.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були, то ТОВ «Діджи Фінанс» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним ним Договором № 809930 про надання споживчого кредиту від 05.11.2021 року.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності заборгованості, оскільки в розрахунку заборгованості вказано щомісячні надходження по певному кредитному договору, фіксується розподіл коштів на сплату відсотків, тіла кредиту, та нараховані відсотки помісячно. Долучений позивачем до матеріалів справи розрахунок показує, яким чином було розподілено кошти та відображає погашення окремо по тілу кредиту та по відсоткам, показуючи щомісячно сплату/ несплату клієнтом коштів, прострочення зобов`язань та загальний розмір заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн.).

Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Крім того, ТОВ «Діджи Фінанс» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11 грудня 2023 року (а.с. 20-22), копію додаткової угоди №79 від 27 червня 2024 року до договору №42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року (а.с. 17), копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с. 13) та копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року (а.с. 11), згідно з якими вартість послуг з надання правничої допомоги становить 6000,00 грн.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, су звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.

За таких обставин , суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 6000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, клопотання представника відповідача щодо зменшення витрат на правову допомогу, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на корить ТОВ «Діджи Фінанс» понесені у цій справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 277-280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8, м. Київ,04112,) до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 745269 від 05.11.2021 року в розмірі 57376,41 грн., витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів.

Суддя: Плінська А.В.

.