Справа № 455/2182/24
Провадження № 2/455/534/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Клімченка М.І.,

секретаря судового засідання Шайди Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області (як орган опіки та піклування), про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з 24.09.2018 позивач перебуває з відповідачкою у шлюбі, який 24.09.2018 був зареєстрований виконавчим комітетом Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №06. Від спільного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди на життя. Тому, через втрату почуття любові та взаємоповаги шлюбні відносини між подружжям фактично були припиненні. Позивач з відповідачкою перестали вести спільне господарство, проживають окремо вже більше року. Донька проживає разом з батьком. Відповідачка вихованням дитини не займається, проживає окремо в іншому населеному пункті.

30.09.2024 позивач збільшив позовні вимоги, просив суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 12.09.2024 було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.09.2024.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.09.2024 залучено Хирівську міську раду Самбірського району Львівської області (як орган опіки та піклування) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подала, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області (як орган опіки та піклування) в підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. 22.10.2024 надійшов лист від міського голови Хирівської міської ради Самбірського району про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Оскільки в підготовче судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання, з огляду на таке.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.09.2018, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 24.09.2018 зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 06 (а.с.9).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.09.2009, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №06. Батьком записаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с.10).

Із витягу з реєстру територіальної громади від 09.07.2024 вбачається, що ОСОБА_3 з 09.07.2024 зареєстрована за адресою: Львівська область (а.с.12).

Згідно довідки, виданої 17.07.2024 за вих. №875 старостою Старостинського округу №5 сіл Велика Сушиця, Буньковичі, Заріччя Самбірського району Львівської області, ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.07.2024 №876, складеного комісією Хирівської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстровані та фактично проживають дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матеріально-побутові умови проживання задовільні (а.с.14).

Із позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами припинені.

Таким чином, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та він не бажає примирення з відповідачкою.

Відповідно до частини 3 статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо встановлення факту самостійного виховання доньки ОСОБА_3 батьком ОСОБА_1 , суд приходить до таких висновків.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язком батьків утримувати дитину.

Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване статтею 33 Конституції України.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено те, що дочка ОСОБА_3 проживає разом батьком та перебуває на його самостійному вихованні та утриманні. Він створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про стан її здоров`я.

Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, інші обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований виконавчим комітетом Великосушицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис № 06, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.09.2018.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області (як орган опіки та піклування), адреса: Львівська область, Самбірський район, м. Хирів, вул. В. Стуса, 24, .

Повне судове рішення складено 30.10.2024.

Суддя М.І. Клімченко