Справа № 202/4875/24
Провадження № 2-о/202/174/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

за участю секретаря Жупій А.В.

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Дніпро в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заяву за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», про розкриття банківської таємниці,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою в якій просить розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, яка перебуває в володінні акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11; Код ) в межах надання інформації про власника розрахункового рахунку відкритого в АТ "А-Банк" 4323 3473 6285 5303, а саме: прізвище, ім?я, по-батькові власника картки, місце його реєстрації, код і.п.н., номер телефону, на користь якого були здійснені наступні перекази: Платіж від 24.02.2024 року о 20:48 у розмірі 4020 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що невідома особа шляхом обману викрала в неї 4020 грн. Так, вона зв`язалась з невідомою особою, у якої я хотіла придбати крісло та після пересилання повної передплати шахрай зник і не відповідає на повідомлення. Із дублікатів квитанцій про перекази, що були надані банком не вбачається жодних даних про особу на користь якої були перераховані грошові кошти. Єдине що було зазначено, це розрахунковий рахунок одержувача у наступному вигляді: НОМЕР_1 . Зазначені грошові кошти були перераховані заявником на банківську картку невстановленої особи без зазначення призначення платежу, що свідчить про відсутність договірних правовідносин між останніми, а також про те, що перераховані кошти являються безпідставно отриманими.

Заявник в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник АТ «А-Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Згідно пункту 11 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Порядок розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, регулюється Главою 12 Розділу IV ЦПК України.

Згідно із ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником;

3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю;

4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено;

5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Порядок розкриття банківської таємниці встановлений Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Як визначено у частинах 1-3 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського та валютного нагляду, становить банківську таємницю.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банки зобов`язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обґрунтовуючи необхідність розкриття інформації, що містить банківську таємницю, ОСОБА_1 не доведено належними доказами зазначені нею обставини, зокрема про перерахування даних грошових коштів саме нею, обставини за яких отримано реквізити зазначеної платіжної картки та здійснено даний платіж, його призначення, тощо.

Крім того, із зазначених заявницею обставин вбачаються ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 , яку буде попереджено про кримінальну відповідальність відповідно ст. 383, 384 КК України, можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування в ході якого дане питання може бути ініційоване слідчим шляхом отримання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що містять банківську таємницю.

Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

За таких обставин, оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано необхідність та обставини, за яких необхідно розкрити банківську таємницю, відтак заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 13, ст. 347 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», про розкриття банківської таємниці в межах надання інформації про власника розрахункового рахунку відкритого в АТ "А-Банк" 4323 3473 6285 5303 відмовити.

Особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до Дніпровського апеляційного суду в установленому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Маринін