Справа № 2-6466/11 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/936/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», за апеляційною скаргою заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-6466/11 з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі ПАТ КБ) «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року у розмірі 51 020 грн 56 коп., а також судові витрати на загальну суму 630 грн 21 коп.

Зазначало, що згідно з умовами договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року право вимоги за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк (далі ВАТ КБ) «Надра» (найменування змінено на ПАТ КБ «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та позичальником ОСОБА_1 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»).

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно з умовами договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30 вересня 2020 року відступило права вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Ураховуючи наведене, ТОВ «Брайт Інвестмент» просило суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» у виконавчому листі № 2-6466/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51 020 грн 56 коп., судових витрат на загальну суму 630 грн 21 коп., на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Брайт Інвестмент» подало апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви.

Відзивів на апеляційну скаргу інші учасники справи не подавали.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 24 вересня 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент», суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист № 2-6466/11, виданий Луцьким міськрайонним районним судом Волинської області 13 березня 2012 року, повернутий стягувачу 27 серпня 2019 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а ТОВ «Брайт Інвестмент» станом на день подачі заяви до суду 29 травня 2024 року пропустило визначений ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та не ставило питання про поновлення зазначеного строку разом із питанням правонаступництва, а тому вважав, що дійсна мета такого правонаступництва та підстави для заміни стягувача у виконавчому листі відсутні.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Так судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2011 року у цивільній справі № 2-6466/11 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року у розмірі 51 020 грн 56 коп., а також судові витрати на загальну суму 630 грн 21 коп. (а.с.30).

05 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладений договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05 серпня 2020 року, у ньому значиться кредитний договір № 574-ПКП від 04 липня 2008 року, де боржником зазначена ОСОБА_1

30 вересня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно з умовами договору №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги відступило права вимоги, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року, на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист № 2-6466/11, виданий Луцьким міськрайонним районним судом Волинської області 13 березня 2012 року у цій справі, 27 серпня 2019 року повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту п. 28 ч. 1 ст. 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду. На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що 30 вересня 2020 року укладений договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги відносно боржника ПАТ КБ «Надра», а саме щодо ОСОБА_1 за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року.

Також встановлено, що виконавче провадження за виданим судом першої інстанції виконавчим листом у цій справі на момент звернення ТОВ «Брайт Інвестмент» до суду з заявою про заміну стягувача не відкрито.

Оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло всіх прав кредитора за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникли за кредитним договором № 574-ПКП від 04 липня 2008 року, тому колегія суддів доходить висновку, що у даному випадку наявне матеріальне правонаступництво у спірних правовідносинах та заявник набув право порушувати питання про заміну сторони стягувача у виконавчому документі (процесуальне правонаступництво).

Зважаючи на те, що виконавчий документ у виконавчому провадженні №52161310 повернуто стягувачу, тобто виконавче провадження за виданим судом першої інстанції виконавчим листом у цій справі не відкрито, тому заміна стягувача у виконавчому листі №2-6466/11 регулюється ст. 55 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що стягувач у вказаному виконавчому листі ПАТ КБ «Надра» підлягає заміні на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент».

Апеляційним судом також враховано обставини щодо повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу при вирішенні питання про дотримання строку для звернення із заявою про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Ураховуючи, що стягувачу державним виконавцем виконавчий документ щодо ОСОБА_1 повернутий 27 серпня 2019 року, тому строк пред`явлення до примусового виконання рішення суду щодо боржника станом на день подачі ТОВ «Брайт Інвестмент» заяви про заміну стягувача у виконавчому листі 29 травня 2024 року, не закінчився, оскільки такий строк тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України переривається та встановлюється з дня припинення або скасування воєнного стану.

Висновки апеляційного суду у цій справі цілком узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, які викладені у його постанові від 27 лютого 2024 року у справі № 2-361/11 (провадження № 61-17528св23).

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, її необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити з наведених вище підстав.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом у цій справі ухвалюється нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «Брайт Інвестмент», тому на його користь з боржника ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені заявником по справі судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028 грн.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2024 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» у виконавчому листі № 2-6466/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51 020 гривень 56 копійок, судових витрат на загальну суму 630 гривень 21 копійка, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: