Справа №705/4724/24
2/705/2246/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Бізнес Позика» звернулось в суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що 26.10.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання кредиту №100503-ЧС1-003. Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №100503-ЧС1-003 від 26.10.2020. Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в розмірі 54 000,00 грн., строком на 24 тижні - до 12.04.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,77573149% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Відповідно до п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Графік платежів встановлений п. 3 Кредитного договору. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 54 000,00 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта ОСОБА_1 та платіжним дорученням №21364 від 26.10.2020. До часу звернення з даним позовом до суду відповідач лише частково сплатила заборгованість за вказаним договором в розмірі 41765,87 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №100503-ЧС1-003 від 26.10.2020. Відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив 9 платежів по банківських реквізитах позивача на загальну суму 41765,87 грн. Позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту № 100503-ЧС1-003 від 26.10.2020р. складає 69 323,18 грн., з яких: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 39 383,20 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 29 939,98 грн., яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою судді від 03.01.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. №22573 від 17.09.2024 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_1 не визнає пред`явлених позовних вимог, посилаючись на те, що нею кредитні договори з ТОВ «Бізнес Позика» не укладалися. Що стосується зазначеного у позові кредитного договору, то її підписи на ньому відсутні, при його укладенні позивачем не було дотримано чинного законодавства стосовно вчинення правочинів. Позивачем, як доказ, надано кредитний договір в електронному вигляді, який не містить жодних підписів, що не відповідає нормам Цивільного Кодексу України, у зв`язку з чим це не може породжувати обов`язки для однієї чи іншої сторони, з даного договору неможливо встановити згоду двох сторін, щодо істотних умов договору. Також, не дивлячись на вище вказане, у відзиві зазначено, що відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 54000 грн., з них 9-ма платежами відповідачем було повернуто кредитні кошти на суму 41765,87 грн., тому залишок кредиту, який визнається відповідачем становить 12234,12 грн., і вона не заперечує проти стягнення з неї саме такої суми.

За вх. №22966 від 19.09.2024 від представника позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що зазначений у справі Договір про надання кредиту № 100503-ЧС1-003 від 26.10.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 був укладений відповідно до чинного законодавства, а саме з дотриманням норм ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та ст.ст. 3, 11 ЗУ «Про електронну комерцію». Факт укладення вказаного кредитного договору визнаний відповідачем з огляду на те, що після отримання коштів у кредит, вона здійснила 9 платежів по поверненню кредитних коштів та процентів за користування коштами. У відповіді також зазначено, що позивач визнає позовні вимоги на суму 12234,12 грн., тобто не погашену суму тіла кредиту, оскільки вона сплатила 4176587 грн. з отриманих 540000 грн. Проте, відповідно до умов Договору №100503-ЧС1-003 про надання кредиту від 26.10.2020 позичальник зобов`язаний повертати не лише тіло кредиту, а й сплачувати проценти за користуванням кредитом в розмірі 0,77573149 в день (фіксована). Крім того, вказаним договором визначено, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, нараховувати штрафні санкції. Тому, враховуючи, що відповідачем в повній мірі та належним чином не виконанні умови кредитного договору та вчасно не повернуті кредитні кошти та кошти за користування ними, то відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості борг відповідача перед позивачем становить 69323,18 грн., яку він просить стягнути.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Із досліджених доказів судом встановлено, що 26.10.2020 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту №100503-ЧС1-003. Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця.

Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №100503-ЧС1-003 від 26.10.2020. Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальникові грошові кошти в розмірі 54000,00 грн., строком на 24 тижні - до 12.04.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,77573149% в день (фіксована ставка). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Відповідно до п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Графік платежів встановлений п. 3 Кредитного договору.

ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 54000,00 грн., шляхом перерахування на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується витягом з анкети клієнта ОСОБА_1 та платіжним дорученням №21364 від 26.10.2020.

Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідач ОСОБА_1 лише частково сплатила заборгованість за Договором про надання кредиту №100503-ЧС1-003

в розмірі 41765,87 грн., розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту №100503-ЧС1-003 від 26.10.2020. Відповідач в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснив 9 платежів по банківських реквізитах позивача на загальну суму 41765,87 грн.

При погашенні кредиту через Особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця, позичальнику необхідно ввести свій РНОКПП і програма приймання платежів в Особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у відповідача ОСОБА_1 станом на день звернення з даним позовом до суду борг по Договору про надання кредиту №100503-ЧС1-003 від 26.10.2020 складає 69323,18 грн., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 39383,20 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 29939,98 грн., що підтверджується «Розрахунком заборгованості за кредитом у гривні».

Вказаний Розрахунок відображає факти руху грошових коштів за Кредитним договором протягом всього строку його дії до дати подання позовної заяви до суду, а саме: факти надання кредиту позивачем та сплати грошових коштів відповідачем в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором; заборгованість за тілом кредиту становить різницю між фактично отриманою відповідачем 26.10.2020 сумою кредиту, визначеною в пункті 1 Кредитного договору в загальному розмірі 54000,00 гривень, та сумами платежів, фактично здійснених відповідачем з метою повернення саме кредиту у відповідності до умов Кредитного договору і обов`язково враховуючи черговість зарахування коштів від відповідача, зазначену в пункті 5.5. Правил; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за Кредитним договором в розмірі 29939,98 гривень, вказана в Розрахунку та визначена в позовній заяві в якості складової частини всієї суми заборгованості за Кредитним договором, складається із суми процентів, які нараховувались позивачем щоденно (за фактичну кількість календарних днів користування Кредитом) на неповернену суму Кредиту та виходячи із розміру фіксованої процентної ставки, визначеної в пункті 1 Кредитного договору (0,77573149% в день) починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту позичальнику (26 жовтня 2020 року) до закінчення терміну дії Договору, визначеного згідно пункту 1 Кредитного договору (12 квітня 2021 року), після 12 квітня 2021 року нарахування процентів за договором позивачем не здійснювалося; в разі, якщо б відповідач виконувала свої грошові зобов`язання за кредитним договором у повній відповідності до Графіку платежів, зазначеного в пункті 3 договору (щодо дотримання сум та строків платежів), то розмір процентів за користування кредитом тоді становив би в кінцевому підсумку саме ту суму, яка була зазначена в останньому рядку четвертого стовпчика зазначеного Графіку, а через порушення зазначеного Графіку платежів відповідачем, нарахування процентів здійснювалось у відповідності з пунктом 2 Кредитного договору та пунктом 5.1 Правил - щоденно та на неповернуту суму кредиту.

Крім того, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 ЦК Україниуразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1, 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, відповідач належними доказами не спростувала доводи позивача, контр розрахунку до суду не надала, тому перевіривши розрахунки позивача в частині основної суми заборгованості та нарахованих процентів, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки розмір отриманого та не повернутого вчасно кредиту підтверджено матеріалами справи, а розмір відсотків за користування кредитними коштами, передбачений укладеним між сторонами договором.

Крім того, як вбачається із наданого представником відповідача відзиву, факт укладення вказаного кредитного договору визнається відповідачем ОСОБА_1 , оскільки після отримання коштів у кредит, вона здійснила 9 платежів по поверненню кредитних коштів та процентів за користування коштами. Також. відповідач визнає позовні вимоги на суму 12234,12 грн., тобто не погашену суму тіла кредиту, оскільки вона сплатила 4176587 грн. з отриманих 540000 грн.

Проте, відповідно до умов Договору №100503-ЧС1-003 про надання кредиту від 26.10.2020 позичальник зобов`язаний повертати не лише тіло кредиту, а й сплачувати проценти за користуванням кредитом в розмірі 0,77573149 в день (фіксована). Договором визначено, що у разі прострочення позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, нараховувати штрафні санкції.

Тому, враховуючи, що відповідачем в повній мірі та належним чином не виконанні умови кредитного договору та вчасно не повернуті кредитні кошти та кошти за користування ними, то відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості борг відповідача перед позивачем становить 69323,18 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором про надання кредиту №100503-ЧС1-003 від 26.10.2020 в розмірі 69323(шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять три) грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - 2 422,40 грн., сплаченого судового збору.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко