Справа № 946/1874/23
Провадження № 2/946/711/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

16.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що дочка позивачки ОСОБА_3 народила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуваючи у шлюбі. У свідоцтві про народження онуки відомості про батька внесено зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Від народження онука разом із дочкою ОСОБА_3 проживали разом з батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . В липні 2020 року відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_6 та з того часу і до грудня 2020 року вони разом з онукою проживали в будинку її чоловіка. Під час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_7 вони не підтримували повноцінних стосунків, регулярно сварилися через різні погляди на життя та різні цінності. Після чергової сварки відповідачка разом з дитиною переїхали проживати в батьківський дім. Приблизно з січня 2021 року до серпня 2022 року відповідачка разом із дитиною переїжджали то до чоловіка, то до батьків, допоки дитина не стерпіла і втекла з будинку чоловіка відповідачки. Співробітники поліції знайшли дитину та передали її дідусю та бабусі. Протягом останніх років відповідачка поводилася неадекватно по відношенню до своєї дочки та батьків, що виражалося в гучних сварках та погрозах. Так 31 липня 2022 року відповідачка вчинила домашнє насильство у відношенні до свого батька ОСОБА_5 . З серпня 2022 року дитина проживає у бабусі та дідуся за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні та вихованні позивачки. Мати життям та здоров`ям дитини не переймається, матеріально не забезпечує. Відповідачка не працює, має фінансові борги як на користь фінансових установ, так і на користь держави. Вибраний відповідачкою спосіб життя не дозволяє їй розрахуватись з боргами і, тим більше, забезпечувати дочку. Внаслідок того, що мати фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини, виникає необхідність встановлення опіки над ОСОБА_4 . З огляду на вищевказане, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_1 опікуном малолітньої дитини ОСОБА_4 відповідає інтересам дитини.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.10.2023 витребувано докази по справі.

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини з тих підстав, що відповідачка життям, здоров`ям, навчанням дитини не цікавиться, не займається її вихованням, матеріально не допомагає, дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідачка не має власного житла, постійного доходу, умови проживання у будинку її чоловіка незадовільні. Дохід відповідачки від надання консультаційних послуг є непостійним. Відповідачка вживає наркотичні засоби, хоча на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Іноді мати приходить до дитини в неадекватному стані, тому дозволяє їй бачитись із донькою лише у своїй присутності, з вказаних обставин віддати дитину відповідачці не може. З матір`ю у дитини немає майбутнього. Просила розглядати справу на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні представник відповідачки заперечував проти задоволення позову та пояснив, що відповідачка бажає підтримувати зв`язок із дитиною, зустрічатися з нею. На теперішній час відповідачка приводить житлові умови до належного стану, неофіційно працює, надає психологічні онлайн консультації відповідно до своєї спеціальності. Житловий будинок належить чоловіку відповідачки. Вважає, що для застосування до відповідачки такого крайнього заходу підстав немає, ризики у майбутньому не можуть слугувати підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Просив розглядати справу на підстави наявних доказів.

Відповідачка у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше у судовому засіданні проти позбавлення її батьківських прав заперечувала, пояснила, що на теперішній час працює, надає платні онлайн консультації як психолог відповідно до своєї кваліфікації, за що отримує кошти на свій банківський рахунок, щомісячний дохід складає в середньому близько 10000 грн, проживає у будинку, який належить її чоловіку, приводить житло до задовільного стану, має намір забрати дитину, бажає бачитись із донькою, однак позивачка не завжди дає їй дитину, не приймає допомогу.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним, згідно заяви від 29.04.2024 просить справу розглянути у відсутність представника, при ухваленні рішення врахувати інтереси дитини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02.08.2017 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 802, батьками вказано « ОСОБА_8 » та « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13.03.1996 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів Одеської області, актовий запис № 149, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_1 ».

09.07.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала шлюб із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 09.07.2019 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 299.

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади від 06.06.2023 № 2023/004239982, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_8 закінчила у 2017 році Ізмаїльський державний гуманітарний університет та здобула ступінь освіти бакалавр за напрямком підготовки «Практична психологія» професійна кваліфікація «бакалавр практичної психології, практичний психолог», що підтверджено дипломом бакалавра серії В17 № 112967 від 30.06.2017.

Згідно листа Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від 16.05.2023 № 65/3-вх. 3177, ОСОБА_2 , 1996 р.н., адреса: АДРЕСА_2 , притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП від 17.08.2022, накладено стягнення у вигляді штрафу, за ч. 2 ст. 178 КУпАП від 05.11.2022, накладено стягнення у вигляді штрафу, за ст. 173 КУпАП від 08.05.2023, накладено стягнення у вигляді штрафу. До кримінальної відповідальності не притягувалась.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.06.2022 за адресою мешкання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : АДРЕСА_3 , житло орендоване, умови незадовільні, побутова техніка відсутня, меблі поламані. Всюди брудно, не прибрано. Дитина та мати брудні та неохайні. Дитина разом із матір`ю наймає одну кімнату, є невелика кількість дитячих речей, відсутні продукти харчування. У зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітню ОСОБА_10 забрала до себе бабуся ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до характеристики від 15.05.2023 № 36, наданої КЗДОЗТ ясла-садок № 24 «Берізка», вихованка групи старшого дошкільного віку ОСОБА_4 , 2017 р.н., відвідувала заклад з 09.08.2021 по 04.02.2022. За цей період за станом здоров`я дитина нерегулярно відвідувала садок. Процес адаптації в дитячому садку пройшов успішно. У дівчинки був виражений інтерес до нового місця. Вона швидко знайшла спільну мову з дітьми полюбила вихованців. Соціально-побутові навички відповідають віку. Зовнішній вигляд неохайний, взуття не співпадає з розміром ноги. Дитина не має всіх необхідних предметів сезонного одягу (взимку ходила в осінніх черевиках). Сім`я за складом неповна. Мати ОСОБА_2 безробіття. Дуже часто дівчинку до себе бере бабуся. За словами вихователя, мати не цікавиться успіхами доньки. Антисоціальна поведінка матері не спостерігається.

Згідно виписки з Першого Українського Міжнародного банку по рахунку ОСОБА_2 за період з 01.02.2024 по 29.02.2024 заборгованість відсутня, баланс рахунку на кінець періоду складає 247,03 грн.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2024 № 364937275, ОСОБА_11 є власником (1/1 частка) будинку АДРЕСА_4 .

Згідно довідки КУ «Ізмаїльський архів» від 29.11.2023 № 94, ОСОБА_1 отримала заробітну плату з травня 2022 року по жовтень 2023 року в загальній сумі 33 616,18 грн.

Відповідно до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 17.04.2009 № 22511631, ОСОБА_5 є власником (1/1 частка) будинку АДРЕСА_5 , на підставі договору дарування серії ВМС № 501041 від 03.04.2009.

Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 07.07.2016 № 1098, ОСОБА_1 є власницею (4/7 частки) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської ради від 22.05.2023 № 04/21-550 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позиція суду

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вислухавши позивачку, її представника, відповідачку, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Мамчур проти України», заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року).

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06, від 18 грудня 2008 року) суд вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Судом встановлено, що на теперішній час дитина проживає разом із бабусею ОСОБА_1 позивачкою у справі, яка піклується про дитину, її життям та здоров`ям, займається її вихованням, забезпечує усім необхідним, не завжди дає дитину матері, посилаючись на спосіб її життя, який може негативно вплинути на дитину.

Відповідачка проживає разом із чоловіком у належному останньому на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2007 будинку, зі слів останньої подружжя приводить житло за адресою: АДРЕСА_1 до задовільного стану.

Відповідачка відповідно до своєї кваліфікації бакалавр практичної психології, практичний психолог надає онлайн консультації, оплату за які отримує на банківський рахунок, про що надала виписку по рахунку банку ПУМБ.

Між сторонами склалися неприязні стосунки, в тому числі з питання виховання та утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати має бажання спілкуватися з донькою, працює, створює належні умови для проживання разом із дитиною, проти позбавлення батьківських прав заперечує.

Беззаперечних та достатніх доказів, які б давали суду підстави для висновку про необхідність застосування до відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, суду не надано.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та повинен містити відомості щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування батьком/матір`ю своїми обов`язками і були законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дітей (постанова ВС у справі у справі № 243/13191/19-ц від 15 квітня 2021 року).

У постанові зазначено, що суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Враховуючи ставлення відповідачки до дитини, заперечення останньої щодо позбавлення її батьківських прав, відсутність доказів неможливості змінити поведінку матері у кращу сторону та що такий захід відповідає інтересам дитини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити, попередивши останню про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 80, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 150, 155, 164 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність належним чином виконувати передбачені сімейним законодавством обов`язки щодо виховання та утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного судового рішення.

Суддя: Г.І.Смокіна