Справа № 643/6253/14-ц
Провадження № 2-п/643/71/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Московський районній суд м. Харкова у складі головуючого судді Майстренко О.М. , при секретарі Нікітенко В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд та скасування заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 15.07.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про

розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Московського районного суду від 15.07.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15.12.1962 року у виконавчому комітеті Нової селищної ради депутатів трудящих Московської області, актовий запис № 97. Після розірвання вказаного шлюбу прізвище відповідача залишити без змін « ОСОБА_3 ».

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд та скасування заочного рішення суду від 15.07.2014 року, в якій вона посилається на те, що за відсутністю відповідача винесено зазначене рішення, вона була позбавлені можливості надати суду заперечення на позовну заяву та надати докази безпідставності заявлених позовних вимог. Вважала, що ОСОБА_2 не складав позов про розірвання шлюбу, а подання цього позову ініціювали невідомі особи для усунення її від спадкування майна ОСОБА_2 . Крім того, в заочному рішенні неправильно зазначено її прізвище - « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_4 ».

Також зазначала, що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2014 року отримала 2 грудня 2019 року. За таких обставин просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2014 року та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 -адвокат Задерей О.В. просив слухати справу у його відсутність , в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, просив відмовити .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2014 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15.12.1962 року у виконавчому комітеті Нової селищної ради депутатів трудящих Московської області, актовий запис № 97. Після розірвання вказаного шлюбу прізвище відповідача залишити без змін « ОСОБА_3 ».

Вказане рішення було направлено на адресу відповідачки, проте повідомлення про вручення поштового відправлення матеріали не містять (а.с.20).

25.11.2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Поліканов А.М. з матеріалами справи ознайомився та 02.12.2019 року отримав копію судового рішення (а.с. 21-24).

Після чого, в грудні 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2014 року. В обґрунтування заяви вказувала, що зазначене заочне рішення ухвалено за її відсутності; суд першої інстанції не повідомив її про розгляд справи. Вважала, що, ОСОБА_2 не складав позов про розірвання шлюбу, а подання цього позову ініціювали невідомі особи для усунення її від спадкування майна ОСОБА_2 . Крім того, в заочному рішенні неправильно зазначено її прізвище - « ОСОБА_3 », замість « ОСОБА_4 ».

За таких обставин просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2014 року та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Відповідно до частини першої ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про перегляд заочного рішення, суд враховує принцип правової визначеності, який застосовується Європейським судом з прав людини при вирішенні звернень відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та підлягає застосуванню судами України відповідно до статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право на справедливий судовий розгляд. При цьому ключовими принципами, які мають скеровувати тлумачення статті 6 Конвенції, є верховенство права, правова певність і належне відправлення правосуддя.

Принцип правової певності є одним з основних аспектів верховенства права вимагає, серед іншого, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

У його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Враховуючи наведене, перегляд заочного рішення та його скасування через значний проміжок часу й після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін є правомірним випадком обмеження права на доступ до суду. Більше того, встановлення в судовій практиці зворотного принципу призведе до порушення принципу верховенства права через викривлення таких його складників, як правова визначеність правовідносин і res judicata.

Надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Слід також зважати на те, що вимога добросовісності є загальною для усі суб`єктів права, у тому числі - для усіх суб`єктів цивільних правовідносин, включаючи правовідносини сімейні.

Порушення учасником правовідносин вимог добросовісності під час здійснення своїх суб`єктивних прав має наслідком відмову у їх захисті та сприянні у їх реалізації. Зазначене стосується і процесуальних прав, зловживання якими неприпустиме (статті2,44 ЦПК України).

В постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 2-4744/11 (провадження № 61-8159сво21) зазначено, що «висновки апеляційного суду про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України є помилковими з огляду на те, що після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин, що є неможливим внаслідок смерті одного з подружжя, скасування рішення суду про розірвання шлюбу через значний проміжок часу (через десять років після ухвалення рішення й через сім років після реєстрації шлюбу позивача з іншою особою) не відповідатиме вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду. Неповідомлення про дату судового засідання у даному випадку не може бути підставою для скасування такого заочного рішення та закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю сторони у спорі про розірвання шлюбу».

Крім того, у вказаній постанові об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування, закриття провадження у справі через значний проміжок часу й після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї зі сторін, не може вважатися виправданим при обставинах, що істотно змінились з часу ухвалення відповідного рішення (одруження позивача з іншої жінкою, народження дитини в іншому шлюбі та смерть позивача) не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

… За умови, що сторона знає про смерть іншої сторони у справі, де правонаступництво є неможливим, як і відновлення сімейних відносин, поведінка сторони, яка заявила після спливу значного проміжку часу про перегляд заочного рішення з формальних підстав, є зловживанням процесуальними правами».

З вказаним висновком узгоджується і висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24 лютого 2021 року у справі № 1306/8251/2012 (провадження № 61-14203св20), про неврахування якого судами попередніх інстанцій зазначав заявник у касаційній скарзі.

За таких обставин , суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, не підлягає задоволенню, оскільки скасування судового рішення через значний проміжок часу (через п`ять років) й після смерті сторони у спорі, відносини за яким не допускають правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін, дестабілізує приватні відносини та не може вважатися виправданим при обставинах, що істотно змінились з часу ухвалення відповідного рішення (одруження позивача з іншої жінкою, народження дитини в іншому шлюбі та смерть позивача) не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

У відповідності до частини 4статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.07.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Майстренко