Справа № 279/5705/24
Провадження № 2/279/1993/24
У Х В А Л А

25.09.2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Недашківської Л.А., розглянувши в м. Коростені заяву ОСОБА_1 про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним,

В С Т А Н О В И В :

09.09.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним. Одночасно позивачем було подано заяву про витребування доказів.

Ухвалою суду від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.09.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні заяви про витребування доказів.

16.09.2024 року від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.

17.09.2024 року позивачем подано заяву про відвід судді на підстаі п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

В задоволенні відводу ухвалою суду від 17.09.2024 року відмовлено.

18.09.2024 року позивачем повторно подано заяку про відвід судді на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, яка обгрунтована тим, що судом було відмовлено в задоволенні його клопотань про витребування доказів, що на його думку є незаконним, а незаконність таких дій суд уникає коментувати, що викликає у нього сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою суду від 19.09.2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Недашківської Л.А. по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним залишено без розгляду.

24.09.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву з даними його направлення позивачу.

25.09.2024 року позивачем повторно подано заяку про відвід судді на підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, яка обгрунтована тим, що судом було відмовлено в задоволенні його клопотань про витребування доказів, що на його думку є незаконним, а незаконність таких дій суд уникає коментувати, що на його думку є порушенням закону, є неприпустимим в системі верховенства права, суддя перешкоджає здійсненню ним права на захист порушеного права і у сідді є якісь інші мотиви, ніж дотримання процесуальних норм, що викликає у нього сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

При вирішенні заяви про відвід суд виходить з наступного.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36,37 ЦПК України.

У відповідності до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу(самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу(самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу-ч.2 ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

У відповідності до ч.2 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою ст.39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до положень ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Положення ст.ст.36,37 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав для відводу(самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв`язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

При цьому слід зазначити, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу, обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву. Натомість, позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які викликають реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Оскільки заява позивача про відвід судді подана на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України на позивача покладений обов`язок доведення обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні обставини, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

Підставою для відводу судді Недашківської Л.А. заявником визначена незгода саме з процесуальним рішенням судді як головуючого судді у даній справі.

Однак, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

У поданій заяві про відвід позивачем зазначено надумані обставини для відводу, не наведено та не надано жодного доказу щодо існування обставин, які вказували б наявність у судді прямого чи побічного інтересу у даній справі чи викликали реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Крім того, суд зауважує, що представником відповідача долучено до відзива копію договора про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01.10.2018 року та додатки до нього.

Відповідно до ч.5 ст. 39 ЦПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Із урахуванням вищенаведеного, проаналізувавши подану повторно заяву про відвід та її мотиви, те що в заяві про відвід та не наведено будь-яких доказів щодо існування підстав для відводу судді, передбачених ст.ст.36,37 ЦПК України, відвід заявлений з підстав, розглянутих рагіше, суд, з ухвахування положень ч. 5 ст. 39 ЦПК України залишає заяву про відвід без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 14, 33, 36-40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Недашківської Л.А. по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Недашківська Л.А.

Копія згідно з оригіналом