Справа №478/1100/23 пров. №2/478/24/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Іщенко Х.В.,

за участю секретаря судових засідань Кореновської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою фермерського господарства «Надія» до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про припинення права власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ФГ «Надія» до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про припинення права власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. Від представника позивача та представника відповідачів адвоката Романенко О.С. надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. В попередніх судових засіданнях представник позивача та представник відповідачів адвоката Романенко О.С. заперечували щодо заявленого клопотання про зупинення провадження по справі, оскільки відповідач не надав до суду документи , які б містили інформацію про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, тобто не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Від відповідача по справі ОСОБА_3 надійшло до суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі з підстав перебування його у ЗСУ, про що подав довідку за вих. № 8398, датованою 25.09.2023 року, наданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що солдат ОСОБА_3 , перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана довідка також не містить даних про те, в якому підрозділі збройних сил України перебуває солдат ОСОБА_3 , факт переходу вказаного військового підрозділу на військовий стан, у якому служить сторона процесу, та що він залучений до виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) та приймав безпосередню участь у бойових діях.

Відповідно до п.2 ч.1. ст. 252 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Довідка, надана відповідачем не містить відомостей про переведення на воєнний стан військової частини в якій він служить , а відтак його клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 09.11.2022 по справі №753/19628/17, довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом ПрезидентаУкраїни від24.02.2022№ 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України"Проправовий режим воєнного стану" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався, востаннє з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суд зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Надані відповідачем документи не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, тобто не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Оскільки, надані відповідачем докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, провадження у справі не підлягає зупиненню.

Аналогічне зазначено в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29 липня 2022 року у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21 листопада 2022 року у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22).

Крім того, суд бере до уваги, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у зупиненні провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі за позовом фермерського господарства «Надія» до Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про припинення права власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Х.В. Іщенко