Справа № 523/270/24
Провадження №2-о/523/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліної С.С.

при секретарі - Могили А.С.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме, що ОСОБА_1 є рідною донькою зацікавлених осіб.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Нерсесова (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) народилась в Німеччині, м. Дрезден, 04.08.1970 р., актовий запис №646, місце реєстрації: пункт реєстрації актів цивільного стану при 0 управлінні коменданта гарнізону радянських військ, 26.10.1970 р., однак до цього часу не збереглись свідоцтва про народження, а отримати такі дані в Україні не можливо, оскільки приїхали до України вже будучи дорослими.

Заявник зазначає, що отримання повторного свідоцтва про народження за умов війни є неможливим, у зв`язку з тим, що подібний запит слід направляти до рф. Вказаний факт позбавляє заявника можливості оформити договір дарування між зацікавленими особами та заявником у зв`язку з втратою свідоцтва про народження заявника, а тому ОСОБА_1 не може підтвердити ступінь спорідненості між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

На підтвердження вказаної заяви ОСОБА_1 додала наступні докази: копію паспорта ОСОБА_1 , копію паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , копію свідоцтва про народження, актовий запис №646, місце реєстрації: пункт реєстрації актів цивільного стану при 0 управлінні коменданта гарнізону радянських військ, 26.10.1970 р., ОСОБА_1 , копію свідоцтва № НОМЕР_1 про шлюб ОСОБА_1 , копія заяви до Суворовського ВД ДРАЦС у м. Одесі.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.01.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання до розгляду на 20.03.2024 року на 12 год. 30хв.

В судове засідання з`явилася заявник ОСОБА_1 , та представник заявника адвокат Артьомова Т.К., заяву підтримали, просили суд задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання зацікавлена особа ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. До суду надійшла письмова заява від ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав у повному обсязі не заперечував проти задоволення.

В судове засідання зацікавлена особа ОСОБА_5 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. До суду надійшла письмова заява від ОСОБА_5 про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала у повному обсязі не заперечувала проти задоволення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зацікавлених осіб, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, вважає що заява є не обгрунтованою, є не доказаною, тому задоводленню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається ксерокопія паспорту заявника ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Днезден, Німеччина ( арк.сп.5), ксерокопія паспорту громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.сп.6), ксерокопія паспорту громадяники України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.сп.7), ксерокіпія повторного свідоцтва про одруження ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , актовий запис №22 від 18.01.1996 р. ( арк.сп.9), ксерокопія свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 , актовий запис №646, місце реєстрації: пункт реєстрації актів цивільного стану при 0 управлінні коменданта горнізону радянських військ, 26.10.1970 р. ( арк.сп.9 оборіт).

В матеріалах справи міститься письмова відповідь Суворовського Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі від 02.12.2024 року за № 4485/24.27-116, яка видана начальником відділу ОСОБА_8 про те, що за перевіркою відомостей по підпорядкованому архіву та перевіркою відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації народження актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено ( арк.сп.11).

Заявниця надала до суду ксерокопію свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 , актовий запис №646, місце реєстрації: пункт реєстрації актів цивільного стану при 0 управлінні коменданта горнізону радянських військ, 26.10.1970 р. ( арк.сп.9 оборіт), що не відповідає вимогам ст. 95 ЦПК України.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 червня 2019 у справі № 910/4473/17.

Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається, що в матеріалах справи взагалі відсутні письмові відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про актові записи які складені на території України, і які стосуються заявниці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 не надала суду письмових доказів в обгрунтування заявлених вимог.

Також, суд вважає, що заявниця не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При таких обставинах, заява ОСОБА_1 , зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 141, 265, 268, 273, 294, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2024 року.

Суддя: Аліна С.С.