Провадження № 2-о/344/341/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду, цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Тлумацька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в порядку окремого провадження, вимогами якої просить встановити факт того, що ОСОБА_3 , 1919 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі як чоловік та дружина в період часу з 17 лютого 1940 року по день смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області ОСОБА_4 , 1924 року народження, яка була її рідною бабою, зробила заповіт на все належне їй майно на її користь. ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 77 років, ОСОБА_4 померла, у зв`язку з чим відкрилась спадщина. Вона вступила у спадкові права і після оформлення спадщини нею було отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2007 року. Спадкове майно складалося з права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності СС «Мрія», та знаходиться в с. Отсриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області. У 2024 році вона дізналася, що у власності та користуванні сім`ї її баби ОСОБА_4 перебувала ще одна земельна ділянка (пай) в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області, яка була оформлена на чоловіка ОСОБА_4 , її рідного діда - ОСОБА_3 , 1919 року народження. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно довідки № 170 від 29.03.2024 року, виданої Остринським старостинським округом № 8, ОСОБА_3 був постійним жителем села Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області. Заповіт від імені ОСОБА_3 в сільській раді не посвідчувався. Після смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила його дружина - ОСОБА_4 , 1924 року народження, яка проживала разом з ним, вела спільне господарство та проводила похорон померлого чоловіка. Тобто, ОСОБА_4 за фактом постійно проживання з ОСОБА_3 прийняла спадщину після його смерті, у тому числі успадкувала належну ОСОБА_3 земельну ділянку (пай) в с. Остриня, Тлумацького району, Івано-Франківської області. Однак, після цього ОСОБА_4 документацію на вказану земельну ділянку не переоформила і сертифікат на право на земельну ділянку (пай) залишився за ОСОБА_3 . Вона, як спадкоємець всього належного майна ОСОБА_4 згідно заповіту, має право на спадкування, у тому числі земельної ділянки (паю), яка належала ОСОБА_3 і після його смерті була успадкована ОСОБА_4 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку з вищенаведеним, з метою оформлення спадщини на вищевказану земельну ділянку, вона звернулася до Тлумацької державної нотаріальної контори та подала всі наявні у неї підтверджуючі документи. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва право на спадщину на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 з підстав відсутності документів, що підтверджують факт шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оригінал свідоцтва про шлюб був втрачений. У той же час отримати повторно дублікат свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у неї немає можливості, оскільки шлюб між подружжям був зареєстрований ще у 1940 році. Саме тому, через те що на даний час неможливо підтвердити документально факт перебування у зареєстрованму шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що перешкоджає реалізації його спадкових прав, вона змушена звернутися до суду з метою встановлення відповідного юридичного факту. У державному архіві Івано-Франківської області нею було отримано архівну довідку № Г-54(Ц)/06-06 від 02.04.2024 року, у якій зазначено, що уродженець села Остриня Тлумацького району ОСОБА_3 , 1919 року народження та ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) ОСОБА_6 , 1924 року народження, 17 лютого 1940 року зареєстрували шлюб у церкві с. Остриня Тлумацького району. ІНФОРМАЦІЯ_4 в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася донька, ОСОБА_7 , яка є її мамою. Крім того, факт перебування у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою № 170 від 29.03.2024 року, виданої Остринським старостинським округом № 8.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали доводи заяви. Просять задовольнити заяву.

Від заінтересованої особи - Тлумацької міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Тлумацька міська рада не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народилася у с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , 1924 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області зробила заповіт на все належне їй майно на мою користь ОСОБА_1 . Заповіт було посвідчено секретарем Остринської сільської ради ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , у віці 77 років, померла.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 вступила в спадкові права - після оформлення спадщини нею було отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2007 року.

Згідно довідки, виданої 29.03.2024 Остринським старостинським округом Тлумацької міської ради № 171 зазначено, що громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була постійною жителькою АДРЕСА_2 . Після смерті громадянки ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила ОСОБА_1 , 1972 року народження, яка проводила похорон померлої бабусі. За вказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1924 року народження. Заповіт від імені ОСОБА_4 в сільській раді посвідчувався 07.04.2001 року і зареєстрований під № 6.

Згідно довідки, виданої 29.03.2024 Остринським старостинським округом Тлумацької міської ради № 170 зазначено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був постійним жителем АДРЕСА_2 . Після смерті громадянина ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступила дружина ОСОБА_4 1924 року народження, яка проводила похорон померлого чоловіка, проживали разом, вели спільне господарство. За вказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 1919 р.н., ОСОБА_4 1924 р.н. Заповіт від імені ОСОБА_3 в сільській раді не посвідчувався.

З долученої архівної довідки № Г-54(Ц)/06-06 від 02.04.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрували шлюб у церкві с. Остриня Тлумацького району.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася донька - ОСОБА_7 , яка є матір`ю заявниці.

Крім того, факт перебування в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою № 170 від 29.03.2024 року, виданої Остринським старостинським округом № 8.

Допитана як свідок у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що вона народилася у селі Остриня Тлумацького району, проживала разом з дідом ОСОБА_3 та бабою ОСОБА_4 . З дитинства їй відомо, що дід і баба проживали разом як подружжя до дня смерті діда. Поховання діда здійснювала вона з бабусею. Бабуся залишила їй за заповітом майно. У 2002 році бабуся померла. Після її смерті також залишилась земельна ділянка (пай) в с. Остриня, Тлумацького району Івано-Франківської області. Однак, ОСОБА_4 документацію на вказану земельну ділянку не переоформила і сертифікат залишився на право на земельну ділянку (пай) залишився за ОСОБА_3 .

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі як чоловіка та дружини ОСОБА_3 , 1919 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з ІНФОРМАЦІЯ_9 по день смерті ОСОБА_3 , є необхідним заявниці для отримання права на спадкування на земельну ділянку (пай) в с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області, яка була оформлена на чоловіка ОСОБА_4 та рідного діда заявниці - ОСОБА_3 , 1919 року народження.

Відтак, оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які посилається заявник. Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1919 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 1924 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі як чоловік та дружина в період часу з 17 лютого 1940 року по день смерті ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 29.10.2024 року.