Житомирський апеляційний суд
Справа №289/133/23 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 20 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 289/133/23 за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання протиправним окремого положення рішення органу місцевого самоврядування,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кравчука Василя Івановича на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О. у м. Радомишль,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив визнати:

- право його власності на земельну частку (пай), загальною площею 2,46 га, реформованого КСП «Полісся» у селі Чайківка Радомишльського району Житомирської області;

- протиправним та скасувати пункт 8 рішення 9 сесії 8 скликання Радомишльської міської ради Житомирської області від 07 жовтня 2021 року №563 « Про відмову в наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою на надану йому земельну частку (пай)».

Позов мотивував тим, що він був членом реформованого КСП «Полісся», розташованого у селі Чайківка Радомишльського району Житомирської області. Йому при розпаюванні було виділено земельну частку (пай), яка складається із трьох земельних ділянок, загальною площею 2.46 га. Ці земельні ділянкина картографічних матеріалах до акту розподілу земельних ділянок позначені: - № 382-1, площею 0,97 га (поле № 42, рілля); - № 382-2, площею 1, 34 га (поле № 42, рілля); - № 1382, площею 0,15 га ( поле № 34, пасовище). Також вказані обставини підтверджуються архівною довідкою ГУ Держгеокадастру у Житомирській області та доданим до неї, завіреним у передбаченому порядку списком членів КСП «Полісся», графічними матеріалами про місцезнаходження земельних часток (паїв), довідкою Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 29.03.2017 №153, листом Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області №02-20/58 від 16.03.2018. Вказував, що в силу обставин, які склались в його житті, він не одержав свідоцтво про право власності на належну земельну частку (пай), від якої він не відмовлявся і надає її в користування своїм знайомим. На даний час він не може укласти договір оренди земельних ділянок, оскільки їм не присвоєно кадастровий номер.

Після звернення до органу місцевого самоврядування для вирішення цього питання, згідно пункту 8 рішення 9 сесії 8 скликання Радомишльської міської ради від 07.10.2021 № 563 йому було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної частки (паю), мотивуючи тим, що відсутній документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) у відповідності до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Вважає, що це рішення, у вказаному пункті, є незаконним, що стало причиною звернення до суду за захистом прав.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача адвокат Кравчук В.І. просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що відсутність будь-яких доказів які б свідчили про існування рішення про позбавлення його права власності на вище вказані земельні частки/паї виключають підстави для висновку, що мало місце порушення права і про таке рішення йому було відомо, але він у передбачений законом строк не оскаржив його до суду. Тобто, висновок суду про пропуск строку на звернення до суду за захистом своїх прав і законних інтересів суперечить наявним у справі доказам.

Зазначає, що протиправна відмова відповідача в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою, яку з невідомих причин суд визнав законною, фактично позбавляє його можливості в подальшому (після розроблення і затвердження проекту землеустрою) одержати передбачений законом документ про право власності на виділену йому земельну частку/пай реформованого КСП «Полісся» села Чайківка Радомишльського району.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити і надали пояснення, які відповідають її доводам.

Представник відповідача до апеляційного суду не з`явився , подав заяву про розгляд справи без його участі і просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач не довів поважних причин пропуску позовної давності і звернувся до суду через великий проміжок часу після того, як набув право на земельну частку (пай), що є підставою для відмови у позові.

Колегія апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються приписами Цивільного кодексу, Земельного кодексу ( у редакції чинній на момент вказаних правовідносин), Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-ІУ, а також положеннями Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

За приписами статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент одержання КСП «Полісся» державного акту на право колективної власності на землю був членом вказаного КСП, а тому мав право на земельну частку (пай), що підтверджується копією його трудової книжки (а.с.98-99).

Згідно копії довідки за №153, виданої 29.03.2017 виконкомом Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області ОСОБА_1 належить земельна ділянка (пай), а саме: рілля поле № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), площею 0,97 га та поле № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 (2), площею 1,34 га, пасовище поле № НОМЕР_4 , ділянка № НОМЕР_5 , площею 0,15 га. Також у матеріалах справи міститься викопіювання належних йому земельних ділянок (а.с. 15 - 18).

Відповідно до повідомлення ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 27.09.2022 ОСОБА_1 значиться в «списку громадян Чайківської сільської ради, членів колишнього КСП «Полісся», яким надається право на виділення в натурі земельної частки (паю), які були помилково пропущені при складанні попередній списків» та який входить до складу проектно-технічної документації землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку членам реформованого КСП «Полісся» Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.19, 20).

Установлено, що рішенням Радомишльської міської ради Житомирської області 10 сесії VІІІ скликання №563 від 07.10.2021 ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої безоплатної передачі у власність із земель комунальної власності на земельну ділянку площею 2,46 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів Чайківського старостинського округу, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право на земельну частку (пай), у відповідності до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (а.с.21).

У той же час, у матеріалах справи наявна копія листа № 02-20/58 від 16.03.2018 виконавчого комітету Чайківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, у якому зазначено про те, що виконавчий комітет просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його права власності на земельну частку (пай) (а.с.10).

У поданому відзиві на позовну заяву Радомишльська міська рада не заперечила проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, площею 2,46 га, як земельну частку (пай) реформованого КСП «Полісся» села Чайківка Житомирського району (а.с.63-67).

У відповідності до положень частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Колегія суддів зазначає, що позивачем надані належні та допустимі докази, які підтверджують наявність у нього права на земельну частку (пай), загальною площею 2, 46 га, реформованого КСП «Полісся» села Чайківка Радомишльського району Житомирської області, до складу якого входять земельні ділянки, які на картографічних матеріалах до акту розподілу земельних ділянок позначені: - № 382-1, площею 0,97 га (поле № 42, рілля); - № 382-2, площею 1, 34 га (поле № 42, рілля); -№ 1382, площею 0,15 га ( поле № 34, пасовище).

Також, в апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представником обґрунтована поважність причин звернення до суду із даним позовом через тривалий проміжок часу після розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства та неможливість вирішення цього питання за відсутності судового рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Згідно правового висновку, зазначеного у постанові Верховного Суду від 05.08.2020, у справі №177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20) « при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду, як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, про наявність об`єктивних і правових підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Як встановлено судом, пунктом 8 рішення 9 сесії 8 скликання Радомишльської міської ради Житомирської області від 07 жовтня 2021 року №563 (пункт 8) відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 2,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів Чайківського старостинського округу, для подальшої безоплатної передачі у власність із земель комунальної власності.

Враховуючи, що вказане рішення органу місцевого самоврядування, є актом індивідуальної дії, який вже не впливає на ухвалення рішення про визнання за ОСОБА_2 права власності на спірні земельні ділянки, підстав для визнання його незаконним і скасування не убачається.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) - скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову у цій частині.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кравчука Василя Івановича задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2023 року у частині відмови у задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), загальною площею 2,46 га, реформованого КСП «Полісся» села Чайківка Радомишльського району Житомирської області, до складу якого входять земельні ділянки, які на картографічних матеріалах до акту розподілу земельних ділянок позначені:

№ 382-1, площею 0,97 га (поле № 42, рілля);

№ 382-2, площею 1, 34 га (поле № 42, рілля);

№ 1382, площею 0,15 га ( поле № 34, пасовище).

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 23 травня 2024 року.