Справа № 404/7449/23
Номер провадження 2/404/1732/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дітьми,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дітьми, по якому просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкування з малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити наступний прядок участі позивача у спілкуванні з його дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи стан здоров`я дітей, їх бажання та погодні умови: перебування дітей разом з батьком у період літніх канікул три тижні у літні місяці, перебування дітей разом з батьком у період зимових канікул 2 тижні у зимові місяці, побачення у неділю з 10:00 год до 18:00 год раз на місяць, у день народження ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у день народження ОСОБА_4 , (14 жовтня), щорічно.

Вимоги мотивує тим, що 28.04.2007 року сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано 15.03.2022 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Від спільного проживання у них народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після припинення шлюбних відносин відповідач добровільно не бажає визначити порядок та спосіб спілкування батька з дітьми.

Вказує, що є люблячим батьком для своїх дітей, другом, якому діти розповідають свої секрети.

Зазначає, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дітей та щодо режиму перебування батька з дітьми, тому змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання.

Згідно ухвали суду від 07.12.2023 року за клопотанням представника позивача від Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради - висновок щодо визначення участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вихованні та спілкуванні зі своїми малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.03.2024 року представником органу опіки та піклування до суду подано висновок та рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради надала заяву, в якій просила провести засідання у її відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримала.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Діти проживають разом з матір`ю, що не оспорюється сторонами.

Згідно довідки від 22.03.2023 року за вих.. № 417, виданої начальником відділу ЦНАП Тетяною Книш, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 .

У консультативному висновку спеціаліста №33 АЗПСМ№3 Ковельське МТМО зазначено, що ОСОБА_1 здоровий.

Крім того, у довідці № 369 від 22.02.2023 року виданої медичним директором поліклінічного розділу роботи та ЕНТ ОСОБА_5 , вказано, що ОСОБА_1 , на диспансерному обліку у психіатра не перебуває і за допомогою не звертався, та у довідці № 370 від 22.03.2023 року виданої медичним директором Ковельського МТМО з поліклінічного розділу роботи та ЕТН ОСОБА_5 в базі даних не значиться, за медичною допомогою до нарколога не звертався.

Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції ООН про права дитини).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною є реалізацією матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами 1 та 2 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Отже, системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України, ст.. 11 Закону України "Про охорону дитинства).

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судами України як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Hunt v. Ukraine" ("Хант проти України") від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" ("Йогансен проти Норвегії") від 07 серпня 1996 року, § 78).

Таким чином, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Визначаючи графік побачень батька з дитиною, суд бере за основу рекомендований органом опіки та піклування спосіб батька брати участь у вихованні дитини.

Відповідно до ч. 4 і 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частина 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 14.03.2024 року рекомендовано визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуванні з ними, а саме: один раз на місяць з 10.00 до 18.00 у м. Кропивницькому; перебування дітей разом з батьком протягом трьох тижнів у літні місяці та протягом 2 тижнів у зимові місяці, в День народження ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); в День ОСОБА_6 (14 жовтня) - за бажанням дітей та попередньою домовленістю з матір`ю.

Враховуючи викладене, суд повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в сукупності та в цілому, враховуючи інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, поведінку батька та його активне бажання брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у її вихованні, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, вважає необхідним позов задовольнити частково.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача 1 073,60 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 141; 150; 153; 155; 157; 159 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дітьми задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми: дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений у рішення порядок та спосіб.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуванні з ними, а саме: один раз на місяць з 10.00 до 18.00 у м. Кропивницькому; перебування дітей разом з батьком протягом трьох тижнів у літні місяці та протягом 2 тижнів у зимові місяці, в День народження ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ); в День ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) - за бажанням дітей та попередньою домовленістю з матір`ю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Рівне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький.

Повний текст судового рішення складено 01.11.2024 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО