Справа № 523/3564/24
Провадження №2/523/2817/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"24" жовтня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських права,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, яким просить: позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у них з відповідачем народилася дитина - ОСОБА_4 . Під час народження дитини вони з відповідачем знаходились у фактичних шлюбних відносинах, їх шлюб був розірваний 08 травня 2012 року.

Після розірвання шлюбу вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком - ОСОБА_5 , та змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, дитина ОСОБА_4 залишилася проживати разом із нею.

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач спілкується з дитиною по телефону дуже рідко. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Всі питання щодо виховання вирішуються нею та її чоловіком ОСОБА_5 , до якого дитина відноситься як до свого батька. Сам ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення батьківських прав свого батька ОСОБА_3 , що підтверджується його заявою.

Крім того, 21 липня 2016 року Суворовським районном судом м.Одеси було винесено рішення по справі 523/6668/16-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 16 травня 2016 року, але відповідач ухиляється від сплати аліментів та станом на 01.02.2024 року у нього існує заборгованість у розмірі 128344,16 гривень.

Своїми діями, а точніше бездіяльністю відповідач доводить ігнорування своїх прямих обов`язків як батька: утримувати, виховувати та піклуватися про свою дитину, у зв`язку із чим позивач просить позбавити його батьківських прав.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 березня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Ухвалю від 24 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 , з`явившись у судове засідання, надала пояснення, та підтримала у повному обсязі позовні вимоги. Зазначила, що її сина ОСОБА_8 виховував не його біологічний батько, відповідач по справі, а її нинішній чоловік ОСОБА_9 . Її син ОСОБА_8 вважає своїм батьком ОСОБА_9 , має намір змінити прізвище. Після того як позивач та відповідач розійшлися, у 2012 році, позивач намагалась створити умови для участі відповідача у житті спільного сина, телефонувала відповідачу, пропонувала спілкування із сином, однак відповідач так і не проявив ініціативу. Її нинішній чоловік ОСОБА_9 виховує ОСОБА_8 з трьох років, фактично замінив біологічного батька, має намір на усиновлення ОСОБА_8 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Пересипської (Суворовської) районної адміністрації ОМР - Познякова О.О. в судовому засіданні надала пояснення з приводу позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , а також Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Зазначила, що працівники Служби у справах дітей спілкувалися із відповідачем по телефону, запропонували надати докази його участі в житті дитини. Відповідач зазначив, що підготує нотаріальну заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, однак більше на зв`язок так і не вийшов, ніяких заяв не подавав.

Судом була з`ясована думка неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з питання предмета позову. З`явившись до судового засідання, неповнолітній пояснив, що проживає разом із матір`ю та її чоловіком ОСОБА_5 , які займаються його вихованням та утриманням, також у нього є брат та сестра. Він вважає ОСОБА_9 своїм батьком, оскільки останній повністю виконує всі обов`язки батька. З дитинства ОСОБА_8 називав батьком ОСОБА_9 . Зі своїм рідним батьком він рідко бачився, це були спонтанні зустрічі, наприклад на вулиці, один раз в торгівельному центрі відповідач його навіть не впізнав. Між ними відсутній зв`язок як між батьком та сином, відсутнє спілкування. Відповідач телефонував йому у вересні цього року, запропонував відсвяткувати день народження, однак після цього так більше і не перетелефонував, хоча ОСОБА_8 чекав. ОСОБА_3 взагалі не виконував обов`язки батька відносно нього, не займався його вихованням та утриманням, мати ніколи не була проти їх спілкування та взаємодії, однак відповідач сам самоусунувся від спілкування.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , перебували з 29 липня 2009 року у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 27 квітня 2012 року.

В період фактичних шлюбних відносин, ІНФОРМАЦІЯ_5 у них з відповідачем народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданим Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1630.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_10 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , внаслідок чого змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на ОСОБА_7 .

Відповідно до Довідки № С3-15037-ф/о про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку від 24.01.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та іншими члена сім`ї зареєстровані та проживають за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 21 липня 2016 року у справі № 523/6668/16-ц, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій суми у розмірі 1500,00 грн, щомісяця , починаючи з 16 травня 2016 року і до досягнення повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно наданої відповіді Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) від 06.02.2024 року на запит ОСОБА_1 , вбачається, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження № 51952620 від 15.08.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 523/6668/16-ц. До наданої відповіді також надано розрахунок заборгованості з якого вбачається, що станом на 06.02.2024 рік у боржника ОСОБА_3 існує заборгованість по несплаті аліментів у розмірі 128 344,16 грн.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради від 22.07.2024 року, орган опіки вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відносної неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також у Висновку зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до характеристики наданої «Одеська загальноосвітня школа № 48 І-ІІІ ступенів» Одеської міської ради, навчався в закладі з 1 класу. За час навчання зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень. Регулярно відвідував заняття у школі та під час дистанційного навчання. Батьки (мати та вітчим) постійно відвідують батьківські збори, турбуються про результати навчання дитини. Відповідно до довідки «Механіко-технологічний фаховий коледж Одеського національного технологічного університету» ОСОБА_4 навчається в коледжі з 01.09.2023 року, є студентом 1 курсу денної форми навчання, спеціальності «Автоматизація, комп`ютерно - інтегровані технології та робототехніка», термін закінчення навчання 30.06.2027 року. За час навчання зарекомендував себе як старанний, відповідальний, добросовісний здобувач освіти. Шкідливих звичок не має. Порушень дисципліни та приводів в поліцію не має. Відповідно до акту про бесіду в телефонному режимі спеціалістом органу опіки та піклування - Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради повідомлено ОСОБА_3 про необхідність надати пакет документів, які би підтверджували його участь у вихованні сина. ОСОБА_3 повідомив, що планує скласти заяву, засвідчену нотаріусом про його згоду з позбавленням батьківських прав відносно сина ОСОБА_11 . Однак, жодних документів від відповідача до органу опіки так і не надійшло.

Неповнолітній ОСОБА_4 в своїй письмовій заяві зазначає, що проживає разом з мамою та татом ОСОБА_9 , майже усе життя. Про біологічного батька майже нічого не знає. Біологічний батько про нього майже не згадує, бачиться з ним пару раз на рік і то випадково. ОСОБА_8 пише, що не може назвати його татом, тому що він зовсім не приймав участі в його вихованні. На всіх шкільних заходах були присутні мама і тато ОСОБА_9 , у садочку так само. ОСОБА_9 виховує ОСОБА_8 з 3 років і він його дуже любить.

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданою Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території України станом на 18.04.2024 незнятої чи непогашеної судимості не має.

Також, ОСОБА_1 має ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11

ОСОБА_5 в своїй заяві підтверджує, що проживає з ОСОБА_1 однією родиною 2012 року, та разом виховують сина - ОСОБА_8 з 3-х років. За ці роки його біологічного батька він бачив один раз. ОСОБА_14 підтримує свою дружину в намірі позбавити батьківських прав ОСОБА_15 .

Також, з наданих письмових пояснень бабусі дитини - ОСОБА_16 , вбачається, що ОСОБА_3 не виконує батьківські обов`язки з 2012 року. Вихованням та утриманням дитини займаються мама ОСОБА_1 та вітчим - ОСОБА_5 .

Подругою сім`ї ОСОБА_17 та сусідкою ОСОБА_18 , також надані письмові свідчення в яких останні зазначили, що дитина - ОСОБА_8 завжди називав ОСОБА_9 батьком. Біологічного батька дитина ні не бачили, він не відвідував дні народження сина. ОСОБА_8 не вважає ОСОБА_19 за батька.

10.05.2024 спеціалістами органу опіки та піклування - Пересипській районної адміністрації Одеської міської ради обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт. Матір`ю створено необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини. У дитини є окрема кімната, шафа, стіл для навчання, канцелярські приладдя, в наявності одяг та взуття по сезону відповідно віку.

Крім того, спеціалістом органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради було складено Акт про те, що проведено бесіду в телефонному режимі та повідомлено ОСОБА_3 про необхідність надати пакет документів які б підтверджували його участь у вихованні сина. ОСОБА_3 повідомив, що планує скласти заяву, засвідчену нотаріусом про його згоду з позбавленням його батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 . Але від ОСОБА_3 на адресу органу опіки та піклування жодної інформації, яка б підтверджувала його участь у вихованні та утриманні дитини, не надходило.

Суд зазначає, що Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, як принципове положення визначила що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В силу ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Роз`ясненнями, що викладені в п. п. 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Аналіз зазначеного дає можливість зробити висновок про те, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , при відсутності заперечень чи перешкод позивача у спілкуванні батька з дитиною, свідомо ухиляється від своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не приймає будь-якої участі у житті дитини та у матеріальному забезпеченні, не займається його вихованням та підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування, не вжив жодних заходів для піклування та виховання своєї дитини, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку батька та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

При розгляді справи, судом не встановлено наявності у відповідача ОСОБА_3 бажання на спілкування з дитиною та виконання ним своїх батьківських обов`язків, про що також свідчить не надання ним органам опіки та піклування жодних документів, в підтвердження виконання своїх батьківських обов`язків, не з`явлення до органів опіки та піклування. Також, ОСОБА_3 не з`явився для участі у жодному судовому засіданні, тим самим не проявивши жодної зацікавленості щодо питання позбавлення його батьківських прав.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Дослідивши поданий до суду висновок Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації ОМР від 22.07.2024 року, суд вважає його достатньо обґрунтованим, таким що не суперечить інтересам дитини.

Одночасно, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд, перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд з врахуванням обставин справи, встановленого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомого нехтування ними, що підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами, тривалості невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, доведеності винної поведінки відповідача, та з метою захисту інтересів дитини на забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, з метою сприяння у формуванні юридичного зв`язку неповнолітнього з чоловіком позивачки, в частині можливого усиновлення, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, ураховуючи, що позов задоволено повністю, судовий покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських права - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 31.10.2024р.

Суддя: К.О. Далеко