Справа №705/4297/24
2-о/705/157/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді Гудзенко В.Л.

за участю секретаря судового засідання Юрченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань цивільну справу, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ладижинська сільська рада Уманського району Черкаської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу. У своїй заяві заявник посилається на те, що він є сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шарин Уманського району Черкаської області. Даний юридичний факт (факт родинних відносин з батьком) встановлений рішенням Уманського міськрайонного суду від 27 березня 2017 року справі № 705/774/17.

З метою оформлення спадщини після смерті свого батька він зібрав документи на спадкове майно, у тому числі свідоцтво № НОМЕР_1 від 29.12.1989 р. про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке видане виконавчим комітетом Ради народних депутатів Уманського райвиконкому. Проте, в даному Свідоцтві наявна помилка в написанні прізвища батька, а саме він записаний як «КАРАПКА» ОСОБА_3 , в той час як правильно його прізвище пишеться « ОСОБА_4 », що підтверджується записом у Свідоцтві про його смерть та зазначено в рішенні Уманського міськрайонного суду від 27 березня 2017 року у справі № 705/774/17. Аналогічно помилково прізвище батька записано і на титульному аркуші Технічного паспорта на належний йому будинок (хоча технічний паспорт і не є правовстановлюючим документом на майно). Вказані розбіжності в написанні прізвища батька зумовлені помилкою особи, яка вносила відомості у Свідоцтво. Проте, оскільки існує зазначена розбіжність в написанні прізвища батька, він позбавлений можливості вступити у володіння спадщиною після його смерті, тому звернувся до суду із вказаною заявою.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію учасників розгляду справи, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що складено актовий запис № 5, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.10.2016.

27.03.2017 рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області встановлено факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

29.12.1989 виконавчим комітетом ради народних депутатів Уманського райвиконкому видано свідоцтво № НОМЕР_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім`я « ОСОБА_5 ».

Також технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 видано на ім`я « ОСОБА_5 ».

Відповідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Отже, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердженням того, що Свідоцтво № НОМЕР_1 видане 29.12.1989 р. належить покійному батькові заявника - ОСОБА_2 , заявником надано до суду лише копію свідоцтва про смерть видане на ім`я ОСОБА_2 .

Водночас, свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_2 видане на ім`я « ОСОБА_5 ». Інших доказів суду не надано.

Враховуючи наведене, у зв`язку з неподання суду жодних доказів (довідка сільської ради, покази свідків..) на підтвердження тих обставин, що правовстановлюючий документ свідоцтво № НОМЕР_1 видане 29.12.1989 р. Виконавчим комітетом Ради народних депутатів Уманського райвиконкому про право особистої власності належить саме ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , у суду виникають сумніви про належність такого документу останньому, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч. 1 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ладижинська сільська рада Уманського району Черкаської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу - відмовити.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.Л. Гудзенко