Номер провадження 2/243/220/2024
Номер справи 243/7389/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

27 травня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року», цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про зняття арешту з нерухомого майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до договору дарування від 13.05.1991 року ОСОБА_2 подарувала їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Державний реєстратор прийняв рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій за №68281288 від 03.07.2023 року з тих підстав, що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.10.210212 № 52060319 наявне обтяження типу: заборона на нерухоме майно №2873069 зареєстроване 14.02.2006 року Другою слов`янською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: договір довічного утримання №1884 від 07.03.1975 щодо об`єкта обтяження: будинок: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 .

Просить суд скасувати обтяження типу: заборона на нерухоме майно №2873069 зареєстроване 14.02.2006 року Другою слов`янською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: договір довічного утримання №1884 від 07.03.1975 щодо об`єкта обтяження: будинок: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилася, однак до суду надала Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити.

Відповідач Слов`янська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, заяв та клопотань до суду не надходило.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що згідно Договору Дарування від 13 квітня 1991 року, ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_4 отримала у дар житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарськими та побутовими спорудами.

У пункті 1 Договору дарування від 13.05.1991, зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарськими та побутовими спорудами, належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на частину, виданого рай. архітектурою 04.01.1974 року та Договору довічного утримання на частку, виданого Другою слов`янською державною нотаріальною конторою 07.03.1975 року по реєстру №1884, зареєстрованого в Слов`янському БТІ за №8463/1а-151 відповідно 04.01.1974 року та 09.04.1975 року.

Даний договір посвідчено 13 травня 1991 року уповноваженою особою Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області ОСОБА_5 та зареєстрований в КП БТІ м. Слов`янська в реєстровій книзі за №8463 (4а-250 сторінка) за 1991 рік.

Зі Свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.10.210212 № 52060319 наявне обтяження типу: заборона на нерухоме майно №2873069 зареєстроване 14.02.2006 року Другою слов`янською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: договір довічного утримання №1884 від 07.03.1975 щодо об`єкта обтяження: будинок: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 .

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Крім цього, ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Тобто в розумінні цієї статті, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на майно ОСОБА_1 було внесено до реєстрів 14.02.2006 року Другою слов`янською державною нотаріальною конторою, на підставі договору довічного утримання №1884 від 07.03.1975, за яким ОСОБА_2 набула права власності, зареєструвала його в КП БТІ м. Слов`янська, та вже після відчуження майна ОСОБА_2 , на майно ОСОБА_1 , що на даний час обмежує її права щодо вільного розпорядження своїм майном.

Клопотання позивача про витребування від нотаріуса договору довічного утримання №1884 від 07.03.1975 року, задоволенню не підлягає, оскільки з договору дарування від 13.05.1991 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними господарськими та побутовими спорудами, належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на частину, виданого рай. архітектурою 04.01.1974 року та Договору довічного утримання на частку, виданого Другою слов`янською державною нотаріальною конторою 07.03.1975 року по реєстру №1884, зареєстрованого в Слов`янському БТІ за №8463/1а-151 відповідно 04.01.1974 року та 09.04.1975 року, який доданий до позовної заяви, а тому суд не вбачає актуальності їх витребування судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування доводів позивача.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що позовні підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 321, 328, 391 Цивільного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Скасувати обтяження типу: заборона на нерухоме майно №2873069 зареєстроване 14.02.2006 року Другою слов`янською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: договір довічного утримання №1884 від 07.03.1975 щодо об`єкта обтяження: будинок: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повне рішення складено 27 травня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва