Житомирський апеляційний суд
Категорія 62 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/11081/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Дар`ї Володимирівни, треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання іпотеки припиненою, визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О. Й.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 21 жовтня 2005 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання поновлювальної кредитної лінії №422/2005/фм-840, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 30000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором 21 жовтня 2005 року між ним, ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки , відповідно до умов якого він надав в іпотеку: нежитлову будівлю (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; а ОСОБА_4 надав в іпотеку: нежитлову будівлю (бокс для вантажних автомобілів) літ. «Ф», цегляне, загальною площею 332,7 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

24 листопада 2016 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» укладено договір факторингу №48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Фінактив». Також 24 листопада 2016 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1 за договором іпотеки до договору факторингу №48 від 24 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки відступлено ТОВ «ФК «Фінактив».

28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу №48/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Позика».

20 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований за №1160, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки відступлено ТОВ «ФК «Позика».

17 грудня 2018 року між ТОВ « ФК « Позика» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_2 набув право власності на нежитлову будівлю ( бокс для автомобілів) літ. «Р-1»

Також позивач зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2014 року у справі №295/3599/14-ц позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто з нього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 8934,60 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 8 липня 2013 року складало 71414,26 грн.

Постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 10 грудня 2015року закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №295/3599/14-ц від 10 грудня 2015 року Богунського районного суду м. Житомира у зв`язку зі сплатою божником боргу в повному обсязі.

Вказав, що кредитор, який сам визначив заборгованість у національній валюті, погодився з судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, а боржник у свою чергу реально виконав таке зобов`язання, то за відсутності основного зобов`язання, припиняється і забезпечення виконання зобов`язання такого боржника, а саме іпотека.

Також зазначив, що всупереч вимогам ст. ст. 35, 38 Закону України «Про іпотеку», ані позивач, ані боржник не отримували ні вимоги про усунення порушення, ні повідомлення про наміри іпотекодержателя укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна третій особі, а ціна продажу предмета іпотеки не встановлена за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем. Крім того, окремою підставою недійсності укладення договору, який вчинено у нотаріальній формі, є порушення нотаріусом Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року.

За таких обставин підставами визнання недійсності спірного договору є фактичні численні порушення, вчинені як нотаріусом, так і іпотекодержателем, а також факт наявності відсутності самої заборгованості (законних підстав для укладення такого договору) по кредитному договору, у зв`язку з її погашенням на підставі рішення суду, та відсутністю права у кредитора на перерахунок боргу у зв`язку з курсовою різницею.

Таким чином, просив суд визнати припиненою іпотеку нерухомого майна іпотекодавця ОСОБА_1 , а саме нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановлену на підставі договору іпотеки від 21 жовтня 2005 року, що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрований в реєстрі за номером 17909; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляну, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , від 17 грудня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., та укладений між ТОВ «Позика» з однієї сторони, та ОСОБА_2 з іншої сторони.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 1 березня 2023 позов задоволено частково.

Визнано припиненою іпотеку нерухомого майна іпотекодавця ОСОБА_1 , а саме нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановлену на підставі договору іпотеки від 21 жовтня 2005 року, що посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрований в реєстрі за номером 17909.

Визнано недійсним договір від 17 грудня 2018 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляну, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , від 17 грудня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., та укладений між ТОВ «Позика» та ОСОБА_2 .

У задоволенні позову в частині вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. - відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова компанія "Позика", посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2014 року у справі №295/3599/14-ц стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 8934,60 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 8 липня 2013 року складало 71414,26 грн. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України.

Станом на дату погашення заборгованості через виконавчу службу, а саме 29 грудня 2015 року, офіційний курс долара США складав 23,807482 грн за 1 долар США, а отже 8934,60 доларів США дорівнювало 212710,33 грн. Таким чином, сплата заборгованості у рамках виконавчого провадження у розмірі 71414,26 грн є лише частковим виконанням боржниками зобов`язань за кредитним договором та рішенням суду, оскільки у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Вказує, що після закриття виконавчого провадження позивач станом на грудень 2018 року до кредитора не звертався для врегулювання питання щодо припинення обтяжень, не вилучив обтяження щодо предмета іпотеки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У боржника за кредитним договором №422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року наявна заборгованість у розмірі 332107,48 грн, що підтверджується договором факторингу № 48/1 від 26 листопада 2016 року.

Відтак вважає оскаржуваний позивачем договір купівлі-продажу таким, що у повному обсязі відповідає вимогам ст. 203 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання поновлювальної кредитної лінії №422/2005/фм-840 (Т.1, а.а.с.14-18), відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії 30000,00 доларів США 00 центів. В пункті 1.2.1. договору вказано, що надання кредиту здійснюється у термін, починаючи з 21 жовтня 2005 року. Датою остаточного повернення всіх наданих в межах кредитної лінії коштів є 21 жовтня 2012 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту на підставі додаткової угоди сторін (п.1.2.2 договору).

20 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №1 до договору про надання поновлювальної кредитної лінії №422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року, згідно з якою сторони домовились збільшити ліміт поновлювальної кредитної лінії, у зв`язку з чим банк у термін до 21 жовтня 2012 року додатково збільшує позичальнику ліміт поновлювальної кредитної лінії до 49625,00 дол. США 00 центів. В зв`язку із збільшенням розміру заборгованості позичальника перед банком, сторони домовились змінити графік погашення кредиту шляхом викладення його у новій редакції (Т.1, а.с.19).

Відповідно до п.2.1 договору про надання поновлювальної кредитної лінії договору в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком прийнято: порука ОСОБА_1 , згідно з договором поруки 422/2005/фм-840/п від 21 жовтня 2005 року, який є невід`ємною частиною цього договору; порука ОСОБА_4 , згідно з договором поруки 422/2005/фм-840/п-1 від 21 жовтня 2005 року, який є невід`ємною частиною цього договору; застава майна (нежилі приміщення: бокс для автомобілів загальною площею 178,9 кв.м і бокс для вантажних автомобілів загальною площею 332,7 м.кв., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ), згідно з договором іпотеки від 21 жовтня 2005 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором про надання поновлювальної кредитної лінії №422/2005/фм-840 21 жовтня 2005 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрований в реєстрі за №17909. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно: нежитлова будівля (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляне, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, та нежитлова будівля (бокс для автомобілів) літ. «Ф», цегляне, загальною площею 332,7 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу (Т.1, а.а.с. 22-24).

Відповідно до п. 2.1.1., п. 2.1.2. договору іпотеки у разі невиконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення ОСОБА_3 обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання ОСОБА_3 цієї вимоги - звернути стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2014 року у справі № 295/3599/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 8934,60 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 8 липня 2013 року складає 71414,26 грн ( в т.ч. 7142,30 дол США - заборгованість за кредитом, 1790,76 дол. США - заборгованість за відсотками, 1,54 дол США - пеня) (Т.1, а.а.с.25-27).

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні у Богунському ВДВС Житомирського міського управління юстиції.

10 грудня 2015 року головним державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Заборчук К.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №295/3599/14-ц, виданого 2 червня 2015 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 8934,60 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 8 липня 2013 року складає 71414,26 грн., у зв`язку з тим, що заборгованість за виконавчим документом сплачена боржником у повному обсязі (Т.1, а.с.28).

Матеріали справи свідчать, що 24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» укладено договір факторингу №48, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив» (Т.1, а. а.с.29-36,37).

28 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» укладено договір про відступлення прав вимоги №1 за договором іпотеки до договору факторингу №48 від 24 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки відступлено ТОВ «ФК «Фінактив» (Т.1, а.а.с.38-40).

28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» був укладений договір факторингу №48/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Позика» (Т.1, а.а.с.41-47).

20 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстрований за №1160, згідно з яким ТОВ « ФК « Позика» набуло право вимоги за вказаним договором іпотеки (Т.1 а.а.с.48-50).

На підставі цих договорів 28 грудня 2016року були внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. Зокрема, іпотекодержателем згідно з договором іпотеки від 21 жовтня 2005 року зазначено ТОВ «ФК «Позика» (Т.1, а.а.с. 51-54).

23 лютого 2017 року ТОВ "Фінансова компанія "Позика", в особі директора Андреєва О.В., на виконання вимог іпотечного договору та ст. 35, 38 Закону України "Про іпотеку" повідомило ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про наявність заборгованості перед Товариством за кредитним договором у розмірі 332107,49 грн. та попередило, що у разі непогашення даної заборгованості у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги ТОВ "ФК "Позика" буде укладено договір купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, що призведе до зміни власника відносно майна, що на даний час належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як Іпотекодавцям на праві власності та виступає забезпеченням за кредитним договором (Т.1, а.а.с.106-107).

На підтвердження направлення боржникам вказаного повідомлення суду надано фіскальні чеки про оплату поштових відправлень, опис вкладення у цінні листи та результати відстеження поштових відправлень (Т.1, а.а.с. 108-113).

17 грудня 2018 року між ТОВ «ФК «Позика» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно з яким продавець, діючи відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», продав, а покупець купив нерухоме майно нежитлову будівлю (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», загальною площею 178,9 квадратних метрів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 (Т.1, а.а.с.55-56).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що він повністю сплатив заборгованість, яка була стягнута в судовому порядку, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження й свідчить про припинення як основного зобов`язання за кредитним договором, так і акцесорного ( похідного) за договором іпотеки.

Заперечуючи проти позову, ТОВ « ФК « Позика» зазначалося про наявність заборгованості за вказаним кредитним договором, оскільки рішенням суду стягнуто заборгованість в іноземній валюті й сплата боргу у національній валюті України не вважається належним виконанням рішення суду.

З даного приводу слід зазначити, що постанова головного державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції від 10 грудня 2015 року є чинною та не скасована у встановленому законом порядку.

У постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі №910/27064/15 вказано, що підставою припинення зобов`язання за кредитним договором є не дата, зазначена в договорі як кінцевий строк сплати коштів, а, наприклад, постанова, винесена відділом державної виконавчої служби, про закінчення виконавчого провадження з виконання судового рішення у зв`язку з погашенням боргу. Верховний Суд також зазначив, що рішення суду, яке набрало законної сили та виконане боржником та з яким з боржника стягнуто остаточну заборгованість, не може бути поставлене під сумнів та не підлягає тлумаченню щодо розуміння повноти розміру заборгованості.

У постанові від 14 липня 2021 року у справі №186/1376/19 Верховний Суд дійшов висновку про припинення іпотеки у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення про стягнення кредитної заборгованості, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження саме з таких підстав.

Таким чином, з ухваленням Богунським районним судом м. Житомира рішення від 10 грудня 2014 року у цивільній справі №295/3599/14-ц про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за даною угодою не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання рішення суду 10 грудня 2015 року.

Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відтак, 10 грудня 2015 року ( дата остаточного погашення заборгованості, яка була стягнута за рішенням суду) і є датою, коли зобов`язання перед кредитором за договором про надання поновлюваної кредитної лінії №422/2005/фм-840 від 21 жовтня 2005 року припинилося.

Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 8 листопада 2019 року у справі №127/15672/16-ц.

Таким чином, встановивши, що позивач виконав солідарне зобов`язання за вказаним кредитним договором шляхом повного виконання рішення суду про стягнення усієї заборгованості, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що зобов`язання за цим кредитним договором припинилося на підставі статті 599 ЦК України 10 грудня 2015 року.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України « Про іпотеку»).

Абзацом другим частини першої статті 17 Закону України « Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на викладене, оскільки основне зобов`язання припинилося 10 грудня 2015 року, також обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання припиненою іпотеки за вказаним договором іпотеки.

Що стосується позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 17 грудня 2018 року між ТОВ « ФК « Позика» та ОСОБА_2 , слід зазначити, що у даному випадку такий спосіб захисту є неефективним.

На момент укладення вказаних договорів факторингу іпотека була припинена, отже ТОВ « ФК « Позика» не мало правових підстав для продажу предмета іпотеки ОСОБА_2 . Отже, у спірних правовідносинах права позивача можливо захистити шляхом витребування майна, яке було передане позивачем в іпотеку.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 8 листопада 2023 року у справі №206/4841/20 зазначено, що для витребування майна закон не вимагає визнавати недійсними договори про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, визнавати незаконними та скасовувати рішення нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки, а також визнавати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна кінцевому набувачеві.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним вказаного договору купівлі-продажу слід відмовити у зв`язку з тим, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляну, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , від 17 грудня 2018 року, укладеного між ТОВ «Позика» та ОСОБА_2 17 грудня 2018 року слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення в частині визнання припиненою іпотеки нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляна, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , встановленої на підставі договору іпотеки від 21 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я.,- підлягає залишенню без змін.

В решті рішення не оскаржується, отже, не є предметом апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 березня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляна, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладеного 17 грудня 2018 року між ТОВ «Позика» та ОСОБА_2 ,- скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення,- про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 1 березня 2023 року частині визнання припиненою іпотеки нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі (бокс для автомобілів) літ. «Р-2», цегляна, загальною площею 178,9 квадратних метрів, що знаходиться в АДРЕСА_1 , встановленої на підставі договору іпотеки від 21 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я.,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: