Провадження № 2/554/522/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді Бугрія В.М., за участю секретаря судових засідань Янушкевіч К.І., за участю представника позивача - адвоката Гудзь Л.Г., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визначення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про припинення права на частку у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що є власником 1/3 частин квартири АДРЕСА_1 , іншими співвласниками є відповідачі у справі. Так як позивач та відповідач не можуть знайти порозуміння з приводу користування квартирою, оскільки відповідачка чинить перешкоди, він звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просив встановити порядок користування, а саме: у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 12,5 кв. м. та лоджію 5,5 кв.м., у користування ОСОБА_4 виділити житлову кімнату площею 17,0 кв.м., у користування ОСОБА_5 виділити житлову кімнату площею 9,1 кв.м., та лоджію 3,6 кв.м., в загальному користуванні залишити: кухня 9.5 кв.м., вбиральня 1,0 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., коридор 10,1 кв.м.

Відповідач звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про припинення права на частку в спільній частковій власності, де просила суд в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Припинити право ОСОБА_2 на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримала, просила задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечувала.

Відповідач, в судовому засіданні проти задоволенною первісного позову заперечувала.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, надали на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про задоволення первісного, та відмову у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав.

Положеннями частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення права спільної часткової власності визначено статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю.

Згідно з п. 14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю, а саме в рівних частках по 1/3, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.01.2017 року.

Згідно технічного паспорту від 16.12.2003 року, квартира загальною площею 70,9 кв.м., складається з 3 кімнат житловою площею 38,6 кв.м., у тому числі : 1-а кімната (2) 12, 5 кв.м., 2-а кімната (5) 9,1 кв.м., 3-я кімната (6) 17 кв.м., кухня (7) площею 9,5 кв.м., вбиральні сполученої (3) 1,0 кв.м., ванної кімнати (4) площею 2,6 кв.м., коридору (1) 10,1 кв.м., квартира обладнана лоджією І- 3,6 кв.м., ІІ 5,5. кв.м.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сторони у позасудовому порядку домовитись про порядок володіння та користування спільним майном не змогли, суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не порушить право власності інших співвласників .

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення порядку користування квартирою знайшли своє обґрунтування під час судового розгляду і тому підлягають задоволенню.

При цьому, визначення порядку користування спірною квартирою не тягне за собою відповідного збільшення та зменшення часток у праві власності на спірну квартиру. Частки сторін у праві власності на спірну квартиру, залишаються незмінними.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для припинення права на частку в спільній частковій власності ОСОБА_2 , тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 71 СК України передбачає, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними . Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Крім цього, заслуговує уваги той факт, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 не внесла на депозитний рахунок суму грошової компенсації. Також суд бере до уваги, що іншого житла у ОСОБА_2 немає.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263- 265, 354, ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору- Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визначення порядку користування квартирою задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 12,5 кв. м. та лоджію 5,5 кв.м.

у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 17,0 кв.м.

у користування ОСОБА_5 виділити житлову кімнату площею 9,1 кв.м., та лоджію 3,6 кв.м.

в загальному користуванні залишити: кухня - 9,5 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., ванна кімната - 2,6 кв.м., коридор - 10,1 кв.м.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про припинення права на частку у спільній частковій власності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М.Бугрій