ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 953/510/23

провадження № 61-12470св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Київського районного суду м. Харкова, у складі судді Демченко С. В., від 22 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мальованого Ю. М., Бурлака І. В., Яцини В. Б., від 13 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) Чуловський В. А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

2. Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 09 липня 2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») укладено кредитний договір № 2008/0708/45-042, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 52 200 дол. США зі строком повернення до 09 липня 2038 року включно, сплатою 11,90 % річних та розміром щомісячного платежу для погашення заборгованості 532,92 дол. США.

3. На забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ним та банком укладено договір іпотеки від 09 липня 2008 року № 2008/0708/45-042-Z-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

4. Із липня 2012 року він здійснював сплату щомісячних платежів за кредитним договором на рахунок ПАТ «Альфа-Банк».

5. У зв`язку з погіршенням фінансового стану, із червня 2015 року неодноразово звертався до банку з проханням провести реструктуризацію зобов`язань за кредитним договором, однак позитивного рішення не отримав.

6. 11 серпня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» направило на його адресу вимогу про досудове врегулювання спору та повідомило про придбання права вимоги за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 2008/0708/45-042.

7. 21 жовтня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» направило на його адресу вимогу про усунення порушень та дострокове повернення кредитних коштів разом зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитними коштами.

8. Станом на 01 жовтня 2015 року загальна сума заборгованості склала 45 679,16 дол. США, що еквівалентно 972 766,84 грн, з яких: 43 435,32 дол. США, що еквівалентно 924 982,77 грн - заборгованість за кредитом,

2 024,27 дол. США, що еквівалентно 43 108,19 грн - заборгованість за процентами, 219,57 дол. США, що еквівалентно 4 675,88 грн - пеня.

9. У листопаді 2019 року йому стало відомо, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д. А. від 19 вересня 2019 року накладено арешт на його грошові кошти в АТ «Універсал Банк».

10. Вказану постанову винесено у виконавчому провадженні № 57984211 щодо виконання виконавчого напису від 23 листопада 2015 року за реєстровим № 16310, вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В. А. за заявою АТ «Альфа-Банк», відповідно до якого з нього стягнуто на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 2008/0708/45-042 в сумі 971 090,96 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 924 982,77 грн, заборгованість за процентами - 43 108,19 грн, витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису, - 3 000,00 грн. Стягнення здійснене за період з 10 червня 2015 року до 01 жовтня 2015 року.

11. На його заяву від 01 листопада 2019 року із запитом про розмір заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року АТ «Альфа-Банк» повідомило, що загальна заборгованість на 28 листопада 2019 року становить 74 268,81 дол. США.

12. Вважає, що спірний виконавчий напис є незаконним, оскільки приватний нотаріус вчинив виконавчий напис до спливу 30 днів з дня отримання позичальником письмової вимоги про добровільне усунення порушень, а заявлена відповідачем заборгованість, не є безспірною.

13. При вирішенні питання про поновлення строку позовної давності просив врахувати, що про спірний виконавчий напис дізнався лише 02 грудня

2019 року. У лютому 2020 року звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-банк», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д. А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса.

Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у позові в частині вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом акта про реалізацію предмета іпотеки від 19 березня 2019 року зі скасуванням свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 20 березня 2019 року за реєстровим № 709 та виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису про виникнення у ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру було відмовлено у зв`язку з обранням неналежного способу захисту.

14. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд поновити строк позовної давності та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 листопада 2015 року приватним нотаріусом Чуловським В. А., зареєстрований в реєстрі за № 16310, а також стягнути

з АТ «Сенс Банк» на його користь витрати на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст судових рішень

15. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Чуловського В. А., вчинений 23 листопада 2015 року, реєстровий № 16310 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 2008/0708/45-042, таким, що не підлягає виконанню.

16. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог чинного законодавства, не встановлено безспірність заборгованості та вимог кредитора.

17. Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 травня 2023 року клопотання представника позивача - адвоката

Сніжка П. В. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

18. Ухвалюючи додаткове рішення, суд вважав, що з урахуванням конкретних обставин справи, принципу співмірності судових витрат, часом, витраченим представником позивача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, а також критерію розумності та справедливості достатньою компенсацією витрат на правничу допомогу є сума 10 000 грн.

19. Постановою Харківського апеляційного суду від 13 липня 2023 рокуапеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 травня 2023 року задоволено частково. Зменшено розмір витрат на правничу допомогу, стягнутих з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 із 10 000 грн до 5 000 грн.

20. Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів того, що на час вчинення виконавчого напису 23 листопада 2015 року сплив строк у 30 днів з моменту отримання ОСОБА_1 , як іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень, а тому приватним нотаріусом порушено підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

21. Також суд звернув увагу, що банк скористався своїм правом на звернення 11 серпня 2015 року до позичальника з вимогою про досудове врегулювання спору, чим змінив строк виконання кредитного зобов`язання, тому втратив право нарахування передбачених кредитним договором процентів за кредитом на 37 день після пред`явлення вимоги про досудове врегулювання спору від 11 серпня 2015 року, а саме 17 вересня 2015 року.

22. Проте у виконавчому написі запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 43 108,19 грн, при цьому стягнення здійснене за період

з 10 червня 2015 року до 01 жовтня 2015 року.

23. Отже, заявлену нотаріусу заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк» не можна вважати безспірною, що також свідчить про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису.

24. Враховуючи складність справи, перелік послуг, що були надані позивачеві та зважаючи, що вказані обставини вже були предметом судового розгляду та їм була надана правова оцінка судом касаційної інстанції, яка взята до уваги при формуванні позову, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим і співмірним буде зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, з 10 000 грн до 5 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25. У касаційній скарзі АТ «Сенс Банк» просить скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 липня 2023 року у справі № 953/510/23, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

26. У серпні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова

від 22 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 липня 2023 року у справі № 953/510/23.

27. Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2023 року поновлено АТ «Сенс Банк» строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження, витребувано із Київського районного суду м. Харкова матеріали справи № 953/510/23, відмовлено у задоволенні клопотання АТ «Сенс Банк» про зупинення дії постанови Харківського апеляційного суду від 13 липня 2023 року. У листопаді 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

28. Протоколом повторного розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року, у зв`язку із відставкою судді

ОСОБА_3 , справу передано колегії суддів Синельникова Є. В.,

Осіяна О. М., Шиповича В. В.

29. Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

30. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19), від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (провадження № 12-84гс20), від 03 жовтня 2018 року у справі № 910/3337/17, у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

31. Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

32. Вважає, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на відсутність у матеріалах справи доказів на спростування суми заборгованості позичальника перед кредитором, при цьому безпідставно поновили позивачу строк звернення до суду з цим позовом. Крім того, щодо визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вже є постанова Верховного Суду від 07 грудня 2022 року про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову за вказаною вимогою. На час вчинення виконавчого напису нотаріуса сплинуло 30 днів з моменту направлення кредитором вимоги боржнику про усунення порушення.

33. На момент звернення до суду з цим позовом виконавчий напис вже був виконаний, а заставлене боржником майно за іпотечним договором - реалізовано в межах виконавчого провадження, тому належним способом захисту права позивача, які він вважає порушеними, є вимога про витребування майна від останнього набувача майна з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

34. У відзиві на касаційну скаргу, поданому до Верховного Суду у жовтні

2023 року, ОСОБА_1 заперечує проти доводів АТ «Сенс Банк», просить оскаржені судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

35. Відзив мотивовано тим, що переглядаючи у касаційному порядку справу № 953/1904/20, Верховний Суд дійшов висновку, що заявлена кредитором нотаріусу заборгованість не є безспірною. Отже, вказані обставини відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України підлягають врахуванню у розглядуваній справі, натомість висновки, викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається банк у касаційній скарзі, не є релевантними для цієї справи з огляду на предмет, підстави та зміст спірних правовідносин.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

36. 09 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладений кредитний договір № 2008/0708/45-042, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 52 200,00 доларів США зі строком повернення

до 09 липня 2038 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних. Відповідно до пункту 3.1.1 кредитного договору з 11 серпня 2008 року розмір щомісячного платежу для погашення заборгованості становить 532,92 дол. США, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється не пізніше 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

37. 09 липня 2008 року в забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 2008/0708/45-042-Z-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

38. 11 серпня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» на адресу ОСОБА_1 направило вимогу про досудове врегулювання спору за вих. № 000138, якою повідомлено, що ПАТ «Альфа-Банк» придбав право вимоги за кредитним договором № 2008/0708/45-042 від 09 липня 2008 року відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю, у зв`язку з чим ПАТ «Альфа-Банк» є кредитором за вказаним кредитним договором. Станом на 11 серпня 2015 року кредит прострочено на 61 день, загальна сума простроченої заборгованості перед банком складає 45 888,15 дол. США, яку необхідно сплатити у строк до 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту її відправлення.

39. Згідно з вимогою банку про усунення порушень від 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 повідомлено, що умови кредитного договору від 09 липня 2008 року № 2008/0708/45-042 він не виконує, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2015 року загальна сума заборгованості за договором становить

45 679,16 дол. США, що еквівалентно 972 766,84 грн, які банк вимагав від позичальника повернути достроково. Вказана вимога направлена ПАТ «Альфа-Банк» на адресу ОСОБА_1 23 жовтня 2015 року.

40. 23 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуЧуловським В. А. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 16310, яким з ОСОБА_1 запропоновано стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 09 липня

2008 року № 2008/0708/45-042, право вимоги за яким було відступлено

ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги

від 15 червня 2012 року, якому в свою чергу, право вимоги було відступлено ВАТ «Сведбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги

від 25 травня 2012 року. Сума заборгованості складається із: заборгованості за кредитом - 924 982,77 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 43 108,19 грн; витрат, пов`язаних зі вчиненням виконавчого

напису - 3 000 грн, що разом становить суму заборгованості у розмірі

971 090,96 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 червня 2015 року до 01 жовтня 2015 року.

41. Постановою Верховного Суду від 07 грудня 2022 року (справа № 953/1904/20) відмовлено у позові ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк»,

ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округуЧуловський В. А., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенко Д. А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом акта про реалізацію предмета іпотеки від 19 березня 2019 року зі скасуванням свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 20 березня 2019 року за реєстровим № 709 та виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису про виникнення у ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру.

Переглядаючи справу у касаційному порядку, Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій не враховано, що в матеріалах справи немає доказів отримання ОСОБА_1 вимоги від 21 жовтня 2015 року в день її направлення АТ «Альфа-Банк», а саме 23 жовтня 2015 року. Тобто, доказів того, що на час вчинення виконавчого напису 23 листопада 2015 року спливло

30 днів з моменту отримання ним (іпотекодавцем) письмової вимоги про усунення порушень, матеріали справи не містять. Отже, приватним нотаріусом порушено підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та порядку повідомлення іпотекодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, оскільки 11 серпня 2015 року банк звернувся з вимогою про досудове врегулювання спору, чим змінив строк виконання кредитного зобов`язання, АТ «Альфа-Банк» втратило право нарахування передбачених кредитним договором процентів за кредитом на 37 день після пред`явлення вимоги про досудове врегулювання спору від 11 серпня 2015 року, а саме

17 вересня 2015 року. Проте у виконавчому написі від 23 листопада 2015 року за реєстровим № 16310, вчиненому приватним нотаріусом Чуловським В. А. за заявою АТ «Альфа-Банк», запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 43 108,19 грн, стягнення здійснене за період з 10 червня 2015 року до 01 жовтня 2015 року. Отже, заявлену нотаріусу заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк» не можна вважати безспірною, з огляду на що висновки судів про відсутність підстав для задоволення позову з цих підстав є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону. Між тим позивачем не заявлено вимоги про витребування майна з чужого незаконного (на думку позивача) володіння від відповідача ОСОБА_2 , а обраний спосіб захисту порушеного права є неефективним.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

42. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

43. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

44. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

45. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

46. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок).

47. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

48. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу II Порядку.

49. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

50. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

51. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку).

52. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

53. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).

54. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

55. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 29 червня 1999 року № 1172».

56. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Вказані висновки також підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження

№ 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18).

57. У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18), від 09 лютого 2022 року у справі № 547/210/20 (провадження № 61-16834св21) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

58. Обґрунтовуючи підстави позову у розглядуваній справі, ОСОБА_1 посилався на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису.

59. Суди попередніх інстанцій вказали, що вимога боржнику про усунення порушень направлена ПАТ «Альфа-Банк» з м. Києва 23 жовтня 2015 року на адресу ОСОБА_1 у м. Харкові, однак відповідачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 вимоги від 21 жовтня 2015 року в день її направлення ПАТ «Альфа-Банк» (23 жовтня 2015 року).

60. За таких обставин суди встановили відсутність доказів того, що на час вчинення приватним нотаріусом спірного виконавчого напису 23 листопада 2015 року сплив строк у 30 днів з моменту отримання ОСОБА_1 (іпотекодавцем) письмової вимоги банку про усунення порушень.

61. Крім того, встановлено, що банк скористався своїм правом на звернення 11 серпня 2015 року до позичальника з вимогою про досудове врегулювання спору, якою в зв`язку з простроченням кредиту вимагав достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування ним та нараховані штрафні нарахування. Проте розрахунку заборгованості станом на 11 серпня 2015 року відповідачем не надано.

62. За таких обставин суди вказали, що банк змінив строк виконання кредитного зобов`язання і втратив право нараховувати передбачені кредитним договором проценти на 37 день після пред`явлення вимоги про досудове врегулювання спору від 11 серпня 2015 року, тобто із 17 вересня 2015 року. Проте у спірному виконавчому написі запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами за користування кредитом за період

до 01 жовтня 2015 року.

63. Ці висновки судів знайшли своє підтвердження.

64. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

65. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) вказано, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта».

66. В межах справи № 953/1904/20 Верховний Суд вже констатував порушення приватним нотаріусом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку через відсутність доказів того, що на час вчинення виконавчого напису 23 листопада 2015 року спливло 30 днів з моменту отримання

ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень, а також вказав на те, що заявлену нотаріусу заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Альфа-Банк» не можна вважати безспірною.

67. За змістом частини п`ятої статті 82 ЦПК України, вказані обставини можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (справі № 953/1904/20), однак ні ОСОБА_1 , ні АТ «Сенс Банк», ні приватний нотаріус Чуловський В. А. не є такими особами.

68. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

69. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що у справі № 953/1904/20 не обговорювались питання виконання виконавчого напису в частині, яка залишилась невиконаною після реалізації в межах виконавчого напису належної позивачу квартири, і Верховний Суд у постанові від 07 грудня

2022 року акцентував увагу на способі захисту, який є ефективним саме щодо реалізованої квартири.

70. Водночас позивач додав до позову копію постанови приватного виконавця Бабенка Д. А. від 19 вересня 2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 57984211, згідно з якою після продажу квартири ОСОБА_1 виконавчі дії у виконавчому провадженні з виконання оспорюваного виконавчого напису були продовжені, а загальний розмір заборгованості визначено у сумі 721 253,77 грн.

71. Суди попередніх інстанцій врахували доводи позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, визнавши їх обґрунтованими, та відхилили відповідні аргументи відповідача, врахувавши час коли позивач дізнався про порушення своїх прав та активні дії, які він вчиняв на свій захист.

72. Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява від 09 грудня 1994 року № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 2).

73. У справі, що розглядається, надано відповідь на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин. Наявність у скаржника іншої точки зору на встановлені судами обставини та щодо оцінки наявних у матеріалах доказів не спростовує законності та обґрунтованості ухвалених судами рішень та фактично зводиться до спонукання касаційного суду до прийняття іншого рішення - на користь скаржника. Оскаржені судові рішення є достатньо мотивованими та містять висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

74. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржувані судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права.

75. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

2. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 липня 2023 року в частині перегляду рішення суду першої інстанції щодо суті спору залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович