Провадження № 22-ц/802/838/24 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника Управління охорони здоров`я Луцької міської ради Антонюк Л.Є.,

представника заінтересованої особи Шевчук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Управління охорони здоров`я Луцької міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його тещею, яка являється інвалідом першої А групи, хворіє важким психічним захворюванням і перебуває на обліку у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька», де періодично проходить обстеження та лікування. Внаслідок хронічних, стійких психічних розладів, що спостерігаються у щоденній поведінці ОСОБА_3 під час неадекватного ставлення до буденних життєвих ситуацій, остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зазначає, що ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду й допомоги та відповідно встановлення опіки над нею.

Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, встановити опіку над нею та призначити його опікуном останньої.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року заяву задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Строк дії рішення - два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції, в частині відмовлених вимог заяви, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його заяву задовольнити в повному об`ємі.

Рішення суду, в частині визнання ОСОБА_3 недієздатною, жодною із сторін не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається, зважаючи що права та інтереси особи , яка визнана недієздатною таким рішенням непорушені.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його тещею та інвалідом першої А групи інвалідності загального захворювання довічно, внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується висновком № 11144 від 13.11.2023 року, виданого ТзОВ Клініка сімейної медицини «Біхелсі».

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 131 від 29.04.2024 року ОСОБА_3 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі деменції при хворобі Альцгеймера. Внаслідок цього ОСОБА_3 не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2024 року визнано ОСОБА_3 недієздатною, рішення суду в цій частині не оскаржується.

Відповідно до подання органу опіки та піклування про призначення ОСОБА_1 опікуном Управління охорони здоров`я Луцької міської ради ОСОБА_1 проживає разом з тещею ОСОБА_3 допомагає їй у побуті. Згідно з наданих довідок ОСОБА_1 під диспансерним та консультативним наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий. За станом здоров`я може бути опікуном ( а.с. 38-40).

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволенні заяви, в частині призначення опікуном саме заявника, суд першої інстанції вірно виходив з того, що подане Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною тещею не містить належної мотивації: чому саме ОСОБА_1 необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: його дружину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дочкою ОСОБА_3 , крім того у даної особи є чоловік. Одночасно не зроблений аналіз чи у даної особи є інші діти, які б могли опікуватись над нею.

Також, інших об`єктивних підстав призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 у зазначеному поданні не міститься.

Звертаючись до суду із заявою, заявник ОСОБА_1 вказував, що він бажає доглядати за своєю тещею та відповідає усім вимогам опікуна. Однак, як під час розгляду даної справи у суді першої інстанції так і в апеляційному суді заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним і недієздатною ОСОБА_3 склалися та існують особисті приязні взаємини, що забезпечить належний догляд підопічній.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, що викликає сумніви, щодо його можливість цілодобового здійснення опікунство над недієздатною при тому, що його твердження про роботу в он-лайн режимі жодними доказами не підтверджено.

Також варто зазначити, що у недієздатної ОСОБА_3 , крім заявника ОСОБА_1 , наявні інші близькі їй родичі зокрема: дві повнолітніх доньки, які потенційно можуть бути опікунами останньої, та які як в силу закону, так і в силу загальноприйнятих правил та звичаїв зобов`язанні піклуватись про своїх пристарілих (хворих) батьків, що потребують їхньої допомоги.

ОСОБА_1 не позбавлений можливості надавати посильну допомогу та підтримку недієздатній ОСОБА_3 без відповідного судового рішення, а для представництва інтересів недієздатної особи в державних органах, отримання пенсії, поміщення в медичні заклади та ін.. ) опікунство може бути оформлено іншими особами ( доньками, чоловіком) за їх заявою .

За таких обставин, на думку колегії суддів подання Управління охорони здоров`я Луцької міської ради органу місцевої виконавчої влади, якому делеговано окремі повноваження органу опіки та піклування, про доцільність призначення саме заявника ОСОБА_1 опікуном, як правильно вважав суд першої інстанції, є необґрунтованим та таким, що підлягає оцінці судом нарівні з іншими доказами по справі.

Необхідно зазначити, що відповідно до статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування, а тому твердження заявника та представника Управління охорони здоров`я, про порушення прав та інтересів недієздатної особи, у зв`язку з відмовою в призначенні опікуна, є безпідставними. .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і по своїй суті зводяться до незгоди з встановленими обставинами справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, та не впливають на законність оскаржуваного рішення, в оскаржуваній частині.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайнного суду Волинської області від 20 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: