Провадження № 22-ц/812/1411/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 вересня 2024 року м. Миколаїв

справа № 489/3240/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Яворської Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Універсал банк»

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухвалене 28 травня 2024 року суддею Орленко Л.О. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

Акціонерного товариства «Універсал банк»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У червні 2023 року АТ "Універсал Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. За заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

24 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку за отриманням банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 45 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала кредитних зобов`язань, внаслідок чого станом на 13 грудня 2022 року виникла заборгованість у розмірі 55 702, 15 грн за тілом кредиту, позивач просив про задоволення позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_1 , діючи через свого представника, адвоката Венделя О.М., позов не визнала, посилаючись на те, що умови і правила обслуговування банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, які долучені позивачем до позовної заяви, не містять її підпису відповідача, а тому їх не можна вважати частиною кредитного договору. Отже, істотні умови договору з нею не узгоджені.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що уклавши договір шляхом підписання анкети-заяви, відповідач до укладання договору була ознайомлена в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримала відповідні документи від Банку та погодилася з ними. Відповідач повідомила про свою згоду з вищевказаними умовами, на підтвердження чого у мобільному додатку нею було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на мобільний номер. Поміж цього вона підтвердила, що анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком її підпису, підтвердила що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Вказував, що все вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, у тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису. Звертав увагу, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» також опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням http://www.monobank.ua/terms.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2024 року позов задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» стягнуто 6 605,61 грн кредитної заборгованості та 318, 29 грн судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Анкета - заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" від 24 листопада 2018 року не містить будь-яких відомостей про розмір кредиту (кредитної лінії), процентної ставки, а також не зазначено про види відповідальності (штрафи, пеня) за порушення умов кредитування. Отже не можна вважати погодженими умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами.

Будь-яких інших доказів погодження розміру процентів за кредитом, які б містили підпис відповідачки, позивачем не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Універсал банк», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тими ж доводами, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги та відповідь на відзив позивача.

Узагальнені доводи інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на безпідставність тверджень апелянта про узгодження сторонами усіх істотних умов договору.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у справі є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 55 702, 15 грн, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, тому судове засідання не проводиться.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 24 листопада 2018 року ОСОБА_1 через мобільний додаток "monobank" звернулася до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим в електронному виді підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 11).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 45 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, з можливістю його коригування.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість станом на 13 грудня 2022 року заборгованість складає 55 702, 15 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Станом на 26.11.2018 року кредитний ліміт становив 10000 грн., станом на 19.02.2019 року - 13000 грн., станом на 15.12.2019 року - 25000 грн., станом на 03.03.2020 року - 45000 грн., станом на 17.01.2022 року - 44000 грн., що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 19.12.2023 року ОСОБА_1 було видану платіжну картку, яка активна до 30 вересня 2024 року.

З моменту отримання картки відповідачка користувалася кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості, останнє погашення коштів було здійснено 30.01.2022 року в розмірі 1193,10 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

З розрахунку заборгованості та виписки з особового рахунку вбачається, що ОСОБА_1 на погашення тіла кредиту було внесено 49 096,54 гривні.

Оскільки сплата процентів за користування кредитними коштами між сторонами погоджена не була, то банк безпідставно зараховував сплачені ОСОБА_1 кошти на погашення процентів.

З урахуванням сплачених відповідачкою 49 096,54 грн, з розрахованої банком заборгованості у розмірі 55 702,15 грн, суд вважав за необхідне стягнути з відповідачки 6 605,61 грн заборгованості.

Позиція апеляційного суду

Долучені до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, витяг з тарифів чорної картки monobank, в яких визначено умови користування кредитними коштами, порядок розрахунків, обумовлено сплату коштів за користування кредитними коштами, та визначено розміри і порядок застосування штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору на які позивач посилається як на підставу для своїх позовних вимог, відповідачкою не підписані, доказів її ознайомлення з цими документами позивачем не надано.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, принцип змагальності згідно статті 12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви тарифи обслуговування Чорної картки Монобанку, а також умови та правила надання банківських послуг розуміла відповідачка ОСОБА_1 , та ознайомилася і погодилася саме з ними, підписуючи анкету-заяву.

Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на сайті позикодавця, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Так, надані позивачем умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Як на доказ наявності кредитної заборгованості та її розмір, позивач посилався на розрахунок заборгованості за кредитом.

Проте, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та оформлені згідно з указаними положенням закону. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, первинним є документ, який містить відомості про операцію. Зокрема, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Пунктом 62 цього ж Положення передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, документом, який може бути доказом у справі та який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору, є виписка з рахунку позичальника, яка відповідає зазначеним вище вимогам та надана відповідно до вимог закону.

Сам по собі розрахунок заборгованості не відноситься до первинних банківських документів, оскільки відображає методику нарахування позивачем заборгованості, але не відображає операції з надходження кредитних коштів на рахунки клієнта та їх повернення.

З доданої до позовної заяви виписки по рахунку вбачається часткове погашення відповідачкою ОСОБА_1 кредитної заборгованості, проте також вбачається зарахування її частини на погашення процентів за кредитом.

При цьому, як зазначено вище, доказів погодження сплати процентів за користування кредитними коштами позивачем не надано.

Доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В частині задоволених позовних вимог відповідачем судове рішення не оскаржувалося.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то витрати апелянта, понесені при поданні апеляційної скарги залишаються за його рахунок.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» залишити без задоволення.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 28 травня року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

Ж.М.Яворська

---------------------------------

Повну постанову складено 26 вересня 2024 року