БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7922/24
провадження № 2/361/5230/24
УХВАЛА

28 жовтня 2024 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Іванової К.М.,

при розгляді у судовому засіданні в залі суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про визначення місця проживання дитини, утримання та участь батьків у вихованні дитини та зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Баварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання.

23 вересня 2024 року до суду надійшла заява зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Стадний Д.С. просив прийняти даний зустрічний позов до спільного розгляду з первісними позовними вимогами.

Представник позивача адвокат Кокарєва Є.О. заперечувала проти прийняття зустрічного позову.

Згідно положень ч. 1- 3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, відповідно процесуального закону одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Тобто, зустрічний позов це позов, який подає відповідач до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Відповідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, слід виходити з такого.

У постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Установлено, що предметом даного позову є розірвання нотаріального договору від 21 жовтня 2022 року, укладеного між сторонами про визначення місця проживання дитини, утримання та участь батьків у вихованні дитини, а також стягнення з позивача аліментів на дитину ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 гривень з дати набрання рішенням суду законної сили.

Предметом зустрічного позову є стягнення з позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 заборгованості по аліментах згідно вищевказаного договору за період з 01.01.2024 по 01.09.2024.

Отже, дані позови стосуються стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін, проте вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, до позовних заяв додані різні докази, предмет доказування є різним.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, також може бути задоволеним. Так само і відмова в задоволенні одного з позовів не свідчитиме про наявність підстав для автоматичного задоволення іншого позову. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень у даному випадку відсутній.

Отже, позовні вимоги первісного і зустрічного позову не взаємопов`язані між собою, оскільки вони ґрунтуються на різних підставах, мають різний предмет, і зустрічний позов не має на меті захисту від первісного позову або спростування його частково чи повністю, задоволення зустрічного позову не виключає задоволення первісного позову, вимоги за позовами не можуть зараховуватися, оскільки є різнорідними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що об`єднання в одне провадження вказаних позовів суперечитиме положенням ст.193 ЦПК України, та призведе до затягування розгляду справи по суті, а тому вказані позови можливо та доцільно розглядати окремо.

Відтак, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 необхідно повернути заявнику, так як вона подана з порушенням вимог частин першої статті 193 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 127, 193, 194, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в разі пропуску строку на подання апеляційної скарги, можуть звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення такого строку, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН