465/3912/13-ц
4-с/465/25/24
У Х В А Л А

23.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк»,-

встановив :

представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Артюшкова О.О. звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк».

Скаргу мотивує тим, що 11.12.2013 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц було винесено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 839261 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 11 копійок, а також судовий збір в сумі 3326 (три тисячі триста двадцять шість) грн. На підставі зазначеного рішення Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 було видано виконавчий лист. У подальшому цей виконавчий лист було пред`явлено на виконання до Франківського відділу Державної виконавчої служби у м. Львові. Як вбачається з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, у Франківському ВДВС у м. Львові Західного МУМЮ перебували виконавчі провадження № 51804540 та № 57388023 щодо виконання виконавчого документа виконавчого листа, виданого 14.02.2014 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13ц про стягнення з моєї клієнтки на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» заборгованості в сумі 839261,11 грн, а також судового збору в сумі 3326,00 грн. 29.07.2016 було відкрито виконавче провадження № 51804540, а також 13.04.2018 винесено постанову про арешт майна боржника, а у подальшому постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Далі 09.10.2018 зазначений вище виконавчий документ було повторно пред`явлено до виконання, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження № 57388023.

25.06.2019 в межах цього виконавчого провадження було винесено постанови про арешт майна боржника та про стягнення виконавчого збору, а також повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також у подальшому виконавчий лист від 14.02.2014 № 465/3912/13ц було передано на виконання до приватного виконавця Білецького І.М., про що ним 05.10.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67047463, а також постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій та основної винагороди виконавця. 11.12.2023 ним було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

06.12.2023 ОСОБА_1 було сплачено основну винагороду приватного виконавця та витрати виконавчого провадження на загальну суму 44880,00 грн., а також виконала свої фінансові зобов`язання перед стягувачем у повному обсязі. Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2024 № 3.06.2014 та 20.04.2015 Франківським ВДВС у м. Львові було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 43328714 та № 47146218 відповідно.

Листом від 04.04.2024 № 29665 у відповідь на вказану заяву Франківський ВДВС у м. Львові повідомив про те, що на виконанні у Франківському ВДВС у м. Львові Західного МУМЮ перебувало чотири виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 , відкритих на підставі виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц, а саме: виконавче провадження № 43328714, яке було відкрите 16.05.2014; виконавче провадження № 47146218, яке було відкрите 20.04.2015; виконавче провадження № 51804540, яке було відкрито 29.07.2016.

Крім того, у зазначеному листі повідомлялося, що матеріали зазначених вище виконавчих проваджень було знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання. Також у цьому листі було зазначено, що, на думку Франківського ВДВС у м. Львові, відсутня будь-яка з передбачених ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 та виключення відомостей про неї з Єдиного реєстру боржників, а, відповідно, зняття такого арешту можливе лише на підставі рішення суду.

Проте у подальшому у зв`язку з пред`явлення виконавчого листа від 14.02.2014, виданого Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц, приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М., ним 05.10.2021 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67047463, а також постанову про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 84258,71 грн.

Отже, у цьому випадку виникла ситуація, коли в органі ДВС (виконавче провадження № 57388023) та у приватного виконавця (виконавче провадження № 67047463) на виконанні перебували постанови про стягнення з ОСОБА_1 плати державному виконавцю (виконавчий збір) та приватному виконавцю (основна винагорода) за виконання одного й того ж виконавчого документа - виконавчого листа, виданого 14.02.2014 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц. При цьому виконавцями виносилися постанови про повернення виконавчого документа стягувачу: у провадженні № 43328714 від 29.12.2014 - на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції станом на 29.12.2014); у провадженні № 47146218 від 30.06.2016 - на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції станом на 30.06.2016); у провадженні № 51804540 від 13.04.2018 - на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження"; у провадженні № 57388023 від 25.06.2019 - на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження"; у провадженні № 67047463 від 11.12.2023 - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 фактично виконала свої зобов`язання перед стягувачем, що підтверджується довідкою від 28.02.2024 № 2734/47.5-Д. Однак, арешти, накладені на її майно згідно з постановами від 02.06.2014 у виконавчому провадженні № 43328714, від 20.04.2015 у виконавчому провадженні № 47146218, від 19.02.2018 у виконавчому провадженні № 51804540, від 22.02.2019 у виконавчому провадженні № 57388023, та відомості, внесені про позивачку до Єдиного реєстру боржників, залишаються чинними. Просить скаргу задоволити.

Представник скаржника подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, просила скаргу задоволити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 2ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 11.12.2013 Франківським районним судом м. Львова у справі № 465/3912/13-ц було винесено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 839261 (вісімсот тридцять дев`ять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 11 копійок, а також судовий збір в сумі 3326 (три тисячі триста двадцять шість) грн.

29.07.2016 державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Леськівом Б.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51804540.

19.02.2018 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вітинським Т.М. винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №51804540, на виконання виконавчого листа від 14.02.2014 року.

13.04.2018 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Вітинським Т.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

25.06.2019 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Владиш І.В. у рамках виконавчого провадження №57388023 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

25.06.2019 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Владиш І.В. у рамках виконавчого провадження №57388023 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

05.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67047463.

09.10.2018 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Владиш І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57388023, на виконання виконавчого листа №465/3912/13-ц від 14.02.2014 року.

22.02.2019 року старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Владиш І.В. винесено постанову про арешт майна боржника (виконавче провадження №57388023).

11.12.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову в рамках виконавчого провадження №67047463 про повернення виконавчого документа стягувачу.

05.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. винесено постанову в рамках виконавчого провадження №67047463 про стягнення з боржника основної винагороди.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2024 № 3.06.2014 та 20.04.2015 Франківським ВДВС у м. Львові було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях № 43328714 та № 47146218 відповідно.

Згідно з листом Франківського ВДВС у м. Львові від 04.04.2024 № 29665, зазначені виконавчі провадження було відкрито щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц, а також закінчено на підставі п.9 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакціях, які діяли на день закінчення проваджень) у зв`язку з забороною щодо звернення стягнення на майно боржника, про що 29.12.2014 та 30.06.2016 було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Проведеною перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало чотири виконавці провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 , а саме: виконавче провадження №43328717 щодо виконання виконавчого листа від 14.02.2014 №2/465/2213/13; виконавче провадження №47146218 щодо виконання виконавчого листа від 14.02.2014 №2/465/2213/13; виконавче провадження №51804540 щодо виконання виконавчого листа від 14.02.2014 №2/465/2213/13; виконавче провадження №57388023 щодо виконання виконавчого листа від 14.02.2014 №465/3912/13-ц.

Однак, арешти, накладені на майно ОСОБА_1 згідно з постановами від 02.06.2014 у виконавчому провадженні № 43328714, від 20.04.2015 у виконавчому провадженні № 47146218, від 19.02.2018 у виконавчому провадженні № 51804540, від 22.02.2019 у виконавчому провадженні № 57388023, не зняті.

29.02.2024 представник скаржника звернулася до Франківського ВДВС у м. Львові Західного МУМЮ із заявою щодо зняття арештів, накладених у виконавчих провадженнях № 43328714, 47146218, 51804540, 57388023, а також виключення відомостей про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників. Орган ДВС на це звернення надав відповідь від 04.04.2024, вих. № 29665, якою було відмовлено у вчиненні таких дій.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У відповідності з положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

02.06.2016 року було прийнято Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII в новій редакції (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.1, 2 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Закону № 1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Згідно довідки АТ «Таскомбанк», кредитний договір №KF44824, укладений 26.09.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ВІЕС БАНК», права вимоги за яким з 12.10.2018 року перейшли до АТ «Таскомбанк», припинив свою дію з 01.12.2023 року у зв`язку з повним виконанням позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за кредитним договором №KF44824 від 26.09.2007 року.

Разом з тим, в порушення вказаних вище вимог Закону України "Про виконавче провадження" посадові особи Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не скасували арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 .

Оскільки правомірність вчинених дій у даному випадку повинен довести державний виконавець, а він не подав суду ніяких доказів на підтвердження дотримання ним вимог закону, не представив відомостей про виконання вимог ч. 5 і ч.7 статті 9 закону «Про виконавче провадження», то є підстави для визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арештів накладених 02.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43328714, 20.04.2015 в межах виконавчого провадження № 47146218, 19.02.2018 в межах виконавчого провадження № 51804540, 22.02.2019 в межах виконавчого провадження № 57388023 щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц про стягнення 18.04.2024 11 солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 839261,11 грн. та судового збору в сумі 3326,00 грн.

Щодо вимоги про зобов`язання посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про ОСОБА_1 , РНОК ПП , з Єдиного реєстру боржників, що внесені в ході виконавчого провадження № 57388023, суд зазначає наступне.

Відповіднодо п.23Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року №2832/5 (далі Інструкція) за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

- при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

- після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

- після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першоюстатті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

- відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься постанова про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

Відтак суд вважає, що вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиключення відомостей про ОСОБА_1 , РНОК ПП , з Єдиного реєстру боржників, що внесені в ході виконавчого провадження № 57388023 та зобов`язання виключити такі відомості, підлягає задоволенню.

Крім того, скаржник просить поновити строк для звернення із скаргою до суду, так як причини пропуску строку є поважними. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не отримувала копій постанов про накладення арешту на належне їй майно у виконавчих провадженнях № 43328714, 47146218, 51804540, 57388023 в паперовому вигляді. Про наявність таких документів вона дізналася лише з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а у подальшому через зазначені у додатку «Дія» ідентифікатори доступу сторін до матеріалів виконавчого провадження змогла ознайомитися з цими виконавчими провадженнями на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Крім того, вважає, що причини пропуску строку звернення до суду, а саме отримання листа від Франківського ВДВС у м. Львові Західного МУМЮ 09.04.2024, винесення Львівським окружним адміністративним судом 22.04.2024 ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 380/8486/24, винесення Франківським районним судом м. Львова 13.05.2024 ухвали про відмову у відкритті провадження у справі № 465/3116/24, є обґрунтованими та поважними та можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

За змістом ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом якщо визнає причини його пропуску поважними.

З матеріалів справи вбачається, що скаргу подано з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 449 ЦПК України, але, враховуючи наявність клопотання заявника про поновлення строку звернення до суду, та достатність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, з метою забезпечення прав заявника на доступ до суду згідно з практикою Європейського суду з прав людини, положень законодавства, суд вважає за можливе поновити пропущений строк звернення до суду. Таке поновлення сприятиме забезпеченню доступу до правосуддя.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку та вважає за необхідне поновити скаржнику строк на звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на звернення із скаргою до суду.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, стягувач Акціонерне товариство «Таскомбанк» задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арештів, накладених 02.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43328714, 20.04.2015 в межах виконавчого провадження № 47146218, 19.02.2018 в межах виконавчого провадження № 51804540, 22.02.2019 в межах виконавчого провадження № 57388023 щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 839261,11 грн. та судового збору в сумі 3326,00 грн.

Зобов`язати посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешти, накладені 02.06.2014 в межах виконавчого провадження № 43328714, 20.04.2015 в межах виконавчого провадження № 47146218, 19.02.2018 в межах виконавчого провадження № 51804540, 22.02.2019 в межах виконавчого провадження № 57388023 щодо виконання виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова 14.02.2014 у справі № 465/3912/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Фольксбанк" заборгованості за кредитним договором в сумі 839261,11 грн та судового збору в сумі 3326,00 грн.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиключення відомостей про ОСОБА_1 , РНОК ПП , з Єдиного реєстру боржників, що внесені в ході виконавчого провадження № 57388023.

Зобов`язати посадових осіб Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості про ОСОБА_1 , РНОК ПП , з Єдиного реєстру боржників, що внесені в ході виконавчого провадження № 57388023.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.