Справа № 442/6888/24
Провадження № 2/442/1647/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючої-судді Грицай М.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування грошових коштів.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про залишення вказаного позову без руху, мотивуючи тим, що позивачем не сплачено судовий збір за дві позовні вимоги: немайнового характеру розірвання договору купівлі-продажу, майнового характеру стягнення з відповідача грошових коштів. Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_2 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Вважає, що посилання позивача на вказану норму є безпідставним, оскільки спірні правовідносини не є відносинами між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Зокрема зазначає, що за пунктами 18, 22 частини першої статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», продавець суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, є цивільно-правовий спір, пов`язаний із розірванням договору купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідачка, як продавець нерухомого майна, не є суб`єктом господарювання і здійснювала реалізацію товару чи послуг; будучи власником земельної ділянки та житлового будинку, вона реалізувала належне їй, як фізичній особі, право власності на спірне нерухоме майно.

На підставі викладеного, просить позов ОСОБА_2 залишити без руху, надавши термін на усунення недоліків сплатити судовий збір за дві позовні вимоги.

У відповідності до частини першої ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено: предмет позову - немайновий та майновий спір, ціна майнового спору - 934848,69 грн. Відповідно, прохальна частина позовної заяви містить дві позовні вимоги (розірвати договір купівлі-продажу та стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 934848,69 грн).

Позивачем до позовної заяви не долучено квитанцію про сплату судового збору, оскільки останній вважав, що звільнений від такого на підставі статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Проте, виходячи зі змісту позовної заяви, зважаючи на предмет позову та сторони у справі, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для застосування положень частини третьої статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», позаяк позов не пов`язаний із захистом прав позивача як споживача, у якого виник спір із продавцем, у розумінні статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Отже, за подання позовної заяви, яка містить дві позовні вимоги (майнового та немайнового характеру), позивачу ОСОБА_2 (як фізичній особі) слід сплатити судовий збір: за позовну вимогу немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн; за позовну вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку становить 9348,49 грн.

Згідно з приписами ч.12, ч.13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 187 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування грошових коштівзалишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.М.Грицай