Справа № 464/1865/24
пр.№ 2/464/904/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/1865/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

Адвокат Снігур Г.М., від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд» звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 6 000,00, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття, покликаючись на невиконання відповідачем покладених на нього зобов`язань щодо утримання дітей.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 18 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій він частково визнає позовні вимоги у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 3 196 грн на обох дітей, вказує, що в не в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі так як його середньомісячний дохід становить 6 880,74 грн, та стягнення аліментів у розмірі 6 000 грн позбавить його засобів до існування. Зазначає, що він навчається у ДНЗ «Львівське Вище професійне політехнічне училище» та проходить виробничу, де перераховується 50 % заробітної плати відповідача та має на утриманні непрацездатних батьків. Зазначає, що долучені до позовної заяви квитанції та чеки не підтверджують витрат на утримання дітей, а здебільшого оплати комунальних послуг. Просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Сторона позивача не скористалась правом подати відповідь на відзив.

Сторони у судове засідання призначене на 12:00 год 22 травня 2024 року не з`явилися, подали суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Позивач та відповідач є батьками малолітніх дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження, долучених до матеріалів справи.

Відповідачем не заперечується, що малолітні діти проживають разом з матір`ю.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з положень ст.ст.141,181,182 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, за ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Указане кореспондується із вимогами ч.1ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Наведені положення закону дають підстави для висновку, що аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів та їх розмір, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, її гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму на дитини, її потреб, зважаючи на обов`язок обох батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини.

Ураховуючи однозначну необхідність у витратах на гармонійний розвиток дітей до їх повноліття, рівність батьків у матеріальному утриманні, беручи до уваги, що відповідач є працездатний, не має захворювань, зважаючи на вік дітей та їх потреби в існуванні (їжа, одяг, дозвілля та розвиток, користування житлово-комунальними та медичними послугами, засоби гігієни) та потреби в реалізації освітнього, соціального та духовного розвитку, суд уважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання їх дітей у розмірі 3 000 грн на кожну дитину, щомісячно. Указаний розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів на двох дітей у мінімальному розмірі, як просить відповідач, не буде відповідати інтересам дітей та загальним засадам судочинства, таким як справедливість, добросовісність та розумність. Покладення обов`язку матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на матір є порушенням норм закону. Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 15 березня 2024 року та в порядку ч.1 ст.430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184 СК України).

Оскільки, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», то за приписами ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 1 211,20 грн судового збору.

Також, позивачем заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вивчивши подані докази в підтвердження понесення судових витрат: договір про надання професійної правничої допомоги від 23 лютого 2024 року (вартість послуг 2 500 грн) та акт від 23 лютого 2024 року, який свідчить про виконання послуг за договором та повну оплату послуг, суд не знаходить підстав для відмови у такому відшкодуванні, оскільки ґрунтуються на положеннях ст.137 ЦПК України, неспівмірності таких не встановлено. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ч.6 ст.137 ЦПК України. Аргументи відповідача щодо відсутності доказів сплати послуг адвокату є безпідставними, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Указана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; 11 грудня 2023 року у справі № 925/200/22

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, стягуваний у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

Повне рішення суду складено 27 травня 2024 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна