25.09.2024 227/2111/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кошлі А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Добрелі Ю.А.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сєргєєва Р.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

04 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сєргєєва Р.А. звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, в якій просить:

- скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» №20/к від 04.06.2024 року «Про припинення трудового договору (контракту)» за підписом виконуючого обов`язки директора шахти «Свято-Покровська» ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді начальника Відділу контролю якості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 червня 2024 року до дня винесення рішення по справі.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що з 08.01.2024 по 04.06.2024 вона працювала начальником Відділу контролю якості на підприємстві Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ». 04.06.2024 року на підставі Наказу №20/к від 04.06.2024 за підписом в.о. директора шахти «Свято-Покровська» позивача було звільнено згідно п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами трудового розпорядку. З наказом №20/к від 04.06.2024 повністю не згодна, та вважає його незаконним, оскільки, єдиним підписантом всіх документів в тому числі і бухгалтерських є генеральний директор ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» - ОСОБА_3 , який приймав її на роботу. Режим роботи відділу контролю якості встановлений «Правилами внутрішнього трудового розпорядку» ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ», та немає відношення до трудового розпорядку шахти «Свято-Покровська», лише використовує їх приміщення для проведення лабораторних вимірювань. 03.06.2024 її та працівників її відділу було ознайомлено з наказом №9/ОД від 01.06.2024 року «Про оголошення простою», у зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства під час воєнного стану до можливості відновити роботу. 04.06.2024 року у зв`язку з виробничою необхідністю, позивач прибула на територію шахти «Свято-Покровська», але до лабораторії Відділу контролю якості потрапити не змогла, бо по вказівці в.о. директора шахти «Свято-Покровська» її не пропускали. В подальшому з`ясувалось, що поки позивач перебувала у відпустці без збереження заробітної плати з 21.05.2024 по 31.05.2024 р., було прийнято нового начальника Відділу контролю якості ОСОБА_4 . З наказом про відновлення з 04.06.2024 року роботи Відділу контролю якості позивача ознайомлено не було. 04.06.2024 року позивач весь час перебувала в адмінбудівлі шахти «Свято-Покровська», проте потрапити до Відділу контролю якості не змогла, бо двері було замкнено із зовні. В кінці робочого дня перебуваючи за територією шахти «Свято-Покровська» працівник відділу кадрів вручила їй під розпис наказ про припинення з нею трудового договору, за підписом в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Мацкова О.А., але без додатку документів перелічених в тексті наказу та віддала трудову книжку. 13.06.2024 року з нею було проведено частковий розрахунок по заробітній платі за період з березня 2024 року по 04.06.2024 року. Щодо доповідних записок, то вважає що всі аргументи та підстави які зазначені в них, на підставі яких було прийнято рішення про її звільнення, є проявом свавілля, без жодних на то повноважень. Про існування вказаних доповідних вона дізналася лише 04.06.2024 із тексту наказу про звільнення. Тому вважає, що її було звільнено незаконно з грубим порушенням її трудових прав і гарантій.

Рух справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 справу передано судді А.О.Кошлі.

Ухвалою суду від 05.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 01.08.2024 відкладено судове засідання та витребувано докази за клопотанням представника позивача.

Аргументи інших учасників справи.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачем не визнаються в повному обсязі. Вказує, що заробітна плата позивача складала 7100 грн, як зазначено в наказі про при прийнятті на роботу, який не містить зауважень з цього приводу та підтверджується відрахуваннями усіх податків, які були здійснені відповідачем, як податковим агентом. Суму заробітної плати у розмірі 40 000 грн позивачка намагалась погодити з посадовими особами шахти «Свято-Покровська», але вищезазначену зарплату її не було погоджено керівником. Заробітну плату згідно окладу за березень-червень 2024 року позивачем отримано. Догани оголошувалися позивачу за конкретні допущення порушення службових обов`язків, факти яких можуть підтвердити свідки. З травня місяці по день звільнення не вчиняла жодних дій, як посадова особа, аби виправити недоліки в своїй роботі та роботі відділу контролю якості на підприємстві. Вищенаведене свідчить про корисливі мотиви позивача та бажання збагатитися за рахунок відповідача.

Пояснення сторін та свідків в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що жодний з документів складених на ОСОБА_1 не має жодного відношення до невиконання нею своїх функціональних обов`язків згідно її посадової інструкції. Повноваження, які зазначено, що вона порушила не відносяться до її повноважень, в відносяться до роботи самої шахти «Свято-Покровська», а не до відділу контролю якості ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ». Основна причина звільнення позивача, це відмова від виконання протизаконних дій. Звертала увагу на безпосередню структуру підприємства ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ», хто кому підпорядковується та хто які має повноваження. Крім того, просила звернути увагу на свідчення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які різняться та є суперечними. Зазначила, що свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що він особисто жодного разу не запрошував позивача до свого кабінету з метою ознайомлення її з наказами про догану, а просив це робити інших людей. Інший свідок, ОСОБА_5 , при наданні свідчень зазначав, що позивачка відмовлялася від ознайомлення з вищевказаними наказами саме в приміщенні кабінету ОСОБА_2 , і нібито вона відмовлялася. Вказувала, що фактично позивач не була обізнана взагалі зі змістом доповідних записок, ознайомилась з ними вже при отриманні документів на запит адвоката. В день звільнення 04.06.2024 року позивач перебувала в адмінбудівлі шахти «Свято-Покровська» до кінця робочого часу, проте до робочого кабінету її не допускали. Про те що їх відділ вивели 04.06.2024 року з простою її також не повідомляли. З наказом про звільнення її ознайомили за межами території підприємства (на лавці біля шахти) та віддали трудову книжку з записом про звільнення. Заробітну плату за березень- червень 2024 року позивач отримала готівкою в присутності адвоката в кабінеті в.о. директора шахти «Свято-Покровська», розписавшись про це в касових ордерах, проте з розміром вказаних нарахувань позивач не згодна, оскільки її заробітна плата складала 40000 грн в місяць. Від отримання заробітної плати та підписання у касових ордерах за січень, лютий 2024 року позивач відмовилася, оскільки заробітну плату за ці місяці вона вже отримувала у розмірі по 40000 грн на місяць.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала начальником відділу контролю якості ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ». При працевлаштуванні було обумовлено, що її заробітна плата буде складати 40000 грн на місяць, яку вона і отримувала у січні та лютому 2024 року у касі підприємства. З 08.01.2024 року по 15.02.2024 року вона займалася акредитацією та в цей період не видавала ніякі посвідчення якості. Після 15.02.2024 посвідчення якості видавалися на реальну продукцію. На продукцію ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» вона видавала посвідчення якості, а тим контрагентам з якими не було договорів відмовлялася видавати. Оскільки наявність договорів є обов`язковою умовою відповідно до Положення відділу контролю якості та її посадової інструкції. Щодо змісту винесених їй доган зазначила, що немає відношення до складів підприємства де зберігається продукція шахти «Свято-Покровська». Доповідна від 30.04.2024 року немає до неї ніякого відношення, оскільки на ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» поставок не було. Були поставки на Ефективне вугледобування. Від неї вимагали видавати посвідчення якості зовсім іншому підприємству, а саме Ефективне вугледобування. Вона зазначала, що коли буде договір між ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» та Ефективне вугледобування, то вона все зробить. Зазначала, що 16.05.2024 року їй перешкоджали потрапити на підприємство, вона навіть зверталася до поліції з цього приводу. Позивач вважає своє звільнення незаконним, а наказ про звільнення винесений без законних підстав.

Представник відповідача зазначив, що позовні вимоги не визнають та вважають їх надуманими. В наказі про прийняття позивача на роботу було чітко зазначено її оклад і це 7100 грн. Саме ця заробітна плата виплачувалася позивачу, що підтверджується відомостями ОК-5 позивача. Щодо невиконання своїх посадових обов`язків, то це підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, з яких вбачається, що причиною звільнення було невиконання посадових обов`язків. Шахта «Свято-Покровська» є структурним підрозділом ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ». Твердження позивача, що вона не виконувала належним чином свої обов`язки через відсутність у ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» ліцензії на добуток вугілля є хибним, бо спецдозвіл у підприємства є з 2009 року. Щодо моральної шкоди, вважає що позивачем не було доведено, що їй було завдано моральну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є адвокатом та надавав правову допомогу ОСОБА_1 . Він супроводжував ОСОБА_1 на шахту «Свято-Покровська» для отримання нею заробітної плати за останні 3 місяці в сумі десь 120000 грн. Їй сказали приїхати за заробітною платою після робочого часу після 18:00 год. Його як її адвоката не пустили на територію підприємства. ОСОБА_1 пішла на підприємство одна, вийшовши пізніше повідомила, що заробітну плату не отримала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона раніше працювала начальником відділу якості на цьому підприємстві. Позивача знає, вона прийшла після неї на цю посаду. Щодо робочого процесу ОСОБА_1 вона нічого не знає, оскільки передала їй справи і пішла. Деякий час вони підтримували спілкування з робочих моментів. Щодо своєї роботи на цьому підприємстві зазначила, що була офіційно працевлаштована, проте у довідці ОК-5 відомості щодо відрахувань податків відсутні. Було дві відомості про отримання заробітної плати, одна з мінімальним окладом, а інша з тим який був узгоджений при працевлаштування, в неї був 20000 грн. Заборгованості по заробітній платі немає. При працевлаштуванні вона не бачила чи був в наказі зазначений її оклад і який саме.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона була колегою з позивачем. ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» знаходиться на території шахти «Свято-Покровська». Вона є нормувальником, але виконує функції секретаря, сканує та відправляє кореспонденцію. З приводу звільнення позивача їй особо нічого не відомо. Вказувала, що відправляла лист де було зазначено про заробітну плату позивача у 40000 грн, відправляла службові записки позивача №42, №262. Позивача бачила на роботі постійно у робочі дні та час, вони навіть разом їздили на одному автомобілі на роботу. Службові записки відправляла на ім`я директора ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ», вони стосувалися робочих процесів, не було якогось договору. Службову записку №271 вона також відправляла, в ній позивач скаржилась щодо перешкоді у здійсненні нею її роботи. Відомості про отримання заробітної плати ОСОБА_1 вона не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює заступником начальника охорони праці на ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» шахта «Свято-Покровська». Позивача знає як начальника відділу контролю якості з дня її працевлаштування, десь грудень 2023 року. З квітня, травня 2024 року були претензії до її роботи, щодо неналежного виконання нею своїх посадових обов`язків. Він не проводив перевірку, але щось було пов`язане з неналежним контролем якості продукції, неналежно велась документація. Ознайомлювали її з наказами про оголошення догани, але вона відмовлялася від їх підпису, оскільки була не згодна з наказами. Два рази їй оголошували догану. Щодо заробітної плати у 40000 грн, то коли була продукція то через службову записку можливо було через затвердження генеральним директором отримати цю премію. Такі службові записки підписував директор шахти «Свято-Покровська» та відправляли на погодження далі. Точну процедуру не знаю, я не підписую фінансових документів. Щодо структури підприємства, то ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» це як материнське підприємство, а шахта «Свято-Покровська» це її власність. Є генеральний директор ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» і є директор шахти «Свято-Покровська». Працівники шахти «Свято-Покровська», крім працівників підрядних організацій, є працівниками ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ». З позивачкою як з співробітником практично не спілкувався. У квітні чи травні я був один раз запрошений для засвідчення відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з наказом про оголошення їй догани. Також був присутній при її відмові 13.05.2024 від підпису та надання пояснень щодо доповідної на неї. 16.05.2024 дійсно бачив позивачку, її не пропускали на територію шахти. Вона звернулася до мене про допомогу, але я їй пояснив, що це не моя компетенція.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він є в.о. директора шахти «Свято-Покровська». Позивача знає як начальника відділу контролю якості. З кінця квітня 2024 почалися скарги на її роботу. Вище керівництво також почало робити зауваження за робочий процес вказаного відділу. Він викликав ОСОБА_1 та запропонував їй звільнитися за власним бажанням, але вона відмовилась. Тоді всі її порушення було зафіксовано та звільнено її за статтею. Перший наказ про догану від 01.05.2024 року був за те, що не надавалась ніяка інформація в письмовому виді щодо перевірки якості. Систематично не виконувала свою роботу якісно з квітня 2024 року. Не робила своєчасно проби, не надавала інформацію. З наказом її ознайомлювали, він відправляв до неї людей, але вона відмовлялася від підпису та ознайомлення. Наступна догана від 10.05.2024 року, не дуже пам`ятає про що. Було змішано на складі готову продукцію з гірничою масою, тим самим зіпсовано продукцію. Склад в них є, штучний. Яка структура шахти «Свято-Покровська» він точно не знає. Щодо службових записок про премію позивачу у 40000 грн, то він підписував її, але є процедура її виплати, а саме якщо буде погоджено генеральним директором Кирилліним.

Обставини, що встановлені судом.

05 січня 2024 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду начальника відділу контролю якості ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» відповідно до наказу №3К-5873 від 05 січня 2024 року, що також підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 (том 1 а.с.17,65). Наказ підписано керівником ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» Кирилліним Ю.

Наказом (розпорядження) №20/к про припинення трудового договору (контракту) від 04 червня 2024 року, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу контролю якості згідно п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, який підписано в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Олександром Мацковим, що також підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 (том 1 а.с.17, 40).

З вказаним наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 04.06.2024 під підпис та зазначила про свою незгоду з ним.

Підставами для звільнення ОСОБА_1 зазначено: доповідна записка від 30.04.2024, Акт від 01.05.2024, наказ від 01.05.2024, Акт від 01.05.2024, доповідна записка від 10.05.2024, Акт від 10.05.2024, наказ від 10.05.2024, Акт від 10.05.2024, доповідна записка від 13.05.2024, Акт від 13.05.2024, доповідна записка від 16.05.2024.

Згідно доповідної записки головного інженера технологічної служби ОСОБА_9 від 30.04.2024, начальником відділу контролю якості ОСОБА_1 , виконання перевірки якості продукції, здійснення передачі інформації, проведення обліку щодо якісних показників продукції зроблено не було. Що призвело до простою з переміщення готової продукції та простою обладнання (том 1 а.с.12).

01.05.2024 складено Акт про відмову ОСОБА_1 надавати письмове пояснення щодо не здійснення перевірки якості продукції, не здійснення передачі інформації, не проведення обліку щодо якісних показників продукції, який складено в присутності в.о. директора шахти «Свято-Покровська» ОСОБА_2 , заст.директора з охорони праці ОСОБА_5 , заст.головного інженера ОСОБА_10 (том 1 а.с.13).

01.05.2024 позивачу наказом №4/3/ОД оголошено догану за порушення трудового договору невиконання перевірки якості продукції, здійснення передачі інформації та проведення обліку щодо якісних показників продукції проведення операцій з матеріальними цінностями (том 1 а.с.14).

Згідно Акту від 01.05.2024 складеного в присутності: в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Мацкова О.А., заст.директора з охорони праці ОСОБА_5 , заст.головного інженера ОСОБА_10 , про те, що ОСОБА_1 , начальник відділу контролю якості, відмовилась ознайомлюватися з наказом про оголошення догани (том 1 а.с.15).

Згідно доповідної записки головного технолога технологічної служби ОСОБА_11 від 10.05.2024, начальником відділу контролю якості ОСОБА_1 , в наслідок неналежного контролю за місцем зберігання готової продукції було здійснено змішування готової продукції з гірничою масою, що знаходилась поруч та були зіпсовані якісні показники готової продукції (том 1 а.с.33).

10.05.2024 складено Акт про відмову ОСОБА_1 надавати письмове пояснення щодо неналежного контролю за місцем зберігання готової продукції, у зв`язку з чим були зіпсовані якісні показники готової продукції, який складено в присутності в.о. директора шахти «Свято-Покровська» ОСОБА_2 , начальника відділу охорони праці Сиротюка І.З., головного інженера ОСОБА_9 (том 1 а.с.34).

10.05.2024 позивачу наказом №6/ОД оголошено догану за порушення трудового договору неналежний контроль за місцем зберігання готової продукції (том 1 а.с.39).

Згідно Акту від 10.05.2024 складеного в присутності: в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Мацкова О.А., начальника відділу охорони праці Сиротюка І.З., головного інженера ОСОБА_9 , про те, що ОСОБА_1 , начальник відділу контролю якості, відмовилась ознайомлюватися з наказом про оголошення догани (том 1 а.с.35).

Згідно доповідної записки в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Мацкова О.А. від 13.05.2024, начальником відділу контролю якості ОСОБА_1 , не складено жодного документу, що засвідчують якість продукції. Нездійснення розробки якісних посвідчень призводить до затримки взаєморозрахунків та втрати кредиту довіри перед контрагентами (том 1 а.с.17).

13.05.2024 складено Акт про відмову ОСОБА_1 надавати письмове пояснення щодо не здійснення розробки якісних посвічень, який складено в присутності в.о. директра шахти «Свято-Покровська» ОСОБА_2 , заст.директора з охорони праці ОСОБА_5 , головного механіка ОСОБА_12 (том 1 а.с.38).

Згідно доповідної записки ОСОБА_13 від 16.05.2024, начальник відділу контролю якості ОСОБА_1 , порушила правила трудового розпорядку, а саме прийшла на роботу о 08:40 та самовільно залишила підприємство ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» о 13:00 і до закінчення робочого дня на роботі не з`являлась. Ключі від службового кабінету не сдала (том 1 а.с.39).

З копії наказу №14/п/тр від 21.05.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 з 21.05.2024 по 31.05.2024 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати (том 1 а.с.25).

З копії наказу №9/ОД від 01 червня 2024 р. вбачається, що з 03.06.2024 р. було оголошено простій відділу контролю якості, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з яким вказані особи під підпис були ознайомленні 03.06.2024 (том 2 а.с.42).

З копії наказу №10/ОД від 03 червня 2024 р. вбачається, що з 04.06.2024 р. було припинено простій оголошений наказом від 01.06.2024 по ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» в відділі контролю якості (том 2 а.с.41).

Вбачається, що позивач ОСОБА_1 зверталася до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці щодо безпідставного її звільнення, та отримала відповідь що ними було направлено лист на адресу ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» щодо надання пояснень та проведення інформаційно-роз`яснювальну роботу щодо ефективних засобів дотримання законодавства та запобіганню можливим його порушенням. Проте відповіь ними не було отримано, тому рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з позовною заявою про захист її порушених прав (том 1 а.с.66-69).

З копій видаткових касових ордерів вбачається, що позивач ОСОБА_1 13.06.2024 р. отримала заробітну плату за березень 2024 у розмірі 5715,50 грн, за квітень 2024 у розмірі 6440,00 грн, за травень 2024 р. у розмірі 3920,00 грн, за червень 2024 р. у розмірі 2319,60 грн (том 1 а.с.19-22).

ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» діє на підставі статуту затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» протокол №25/09/2023 від 25.09.2023 року (том 1 а.с.211-227). Генеральним директором ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» з 12.01.2023 р. відповідно до наказу №1-ВК від 12.01.2023 р. є ОСОБА_3 (том 1 а.с.99).

Вбачається, що начальник відділу контролю якості ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» у своїй діяльності коритсується «Настановою з якості відділу контролю якості», «Положенням відділу контролю якості», Посадовою інструкцією начальника відділу контролю якості.

В матеріалах справи містяться службові записки ОСОБА_1 в якості начальника відділу конролю якості ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» датована 18.04.2024 №231, зі змісту якої вбачається, що вона доводе до відома керівництва, що при невиконанні регламенту відділу контроля якості УДК (сертифікат якості на відвантажувань продукцію) видаватися не буде, також датована 15.05.2024 №271, щодо блокування її робочого облікового запису на сервері підприємства ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ», що сприяло порушенню регламентованого правопорядку заголом у відділі контролю якості. (том 1 а.с.104,107).

Відповідно до довідки №266 від 13.05.2024 р., ОСОБА_1 , в якості начальника відділу конролю якості ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» повідомила, що відділ контролю якості шахти Свято-Покровська не може оформити повний пакет документів на відвантажену товарну продукцію, включаючи посвідчення якості за товарно-комерційними договорами, через відсутність договору-підряду з надання метрологічних послуг для ТОВ «Ефективне Вугледобування» (том 1 а.с.106).

Таким чином перед судом поставлено питання правомірності звільнення позивача та поновлення його на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Норми права, застосовані судом.

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Так ч.1 ст.233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Встановлений статтею 233 КЗпП України строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Згідно ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до ст.21 та 139 КЗпП працівник, який уклав трудовий договір, зобов`язаний виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації, виконувати розпорядження власника або вповноваженого ним органу, дотримуватися трудової та технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який вже раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Частиною 2 статті 147 КЗпП України встановлено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Згідно з 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність згідно із статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищими у порядку підлеглості щодо органів, зазначених у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень, а саме до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, для звільнення на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за систематичність невиконання обов`язків необхідна наявність таких умов: 1) порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складниками трудової функції працівника чи випливають із правил внутрішнього трудового розпорядку; 2) невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважним причин умисно чи з необережності; 3) невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків є систематичним; 4) може бути враховано тільки дисциплінарні або громадські стягнення, які накладають трудові колективи й громадські організації відповідно до їх статутів; 5) з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Отже, для коректного звільнення працівника за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України повинно бути дотримано декілька необхідних умов, щодо кожної з яких існують свої особливості.

Так, систематичність невиконання обов`язків полягає у невиконанні працівником своїх обов`язків без поважних причини два та більше рази протягом певного періоду. Підставою звільнення є не лише факт невиконання, а і одночасно накладення на працівника дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому, юридично значущими для звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП є діючі стягнення (не скасовані і не погашені).

Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 року по справі №757/14922/17-ц наголосив, що системність повинна полягати саме у фактах порушення та накладення за кожне окреме порушення дисциплінарного чи громадського стягнення. Лише сукупність цих елементів породжує систематичність невиконання обов`язків.

У постанові від 16.01.2019 року по справі №592/6444/16-ц Верховний суд вказав, що звільнення з підстав, передбачених п.3 ст.40 КЗпП України можливе лише в разі скоєння працівником проступку на роботі, вчиненого після застосування до цього працівника дисциплінарного стягнення, та підкреслив, що повинні бути декілька фактів порушення зі сторони робітника, за кожним з яких накладено стягнення.

Щодо з`ясування суті обов`язків, котрі були невиконані працівником, то у постанові від 27.05.2020 року по справі № 539/4752/18-ц Верховний Суд вказав, що звільнення за систематичне невиконання обов`язків можливе лише за умови доведення, що обов`язки, які працівник не виконував, дійсно на нього покладені.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 22 постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України суд повинен з`ясовувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз`яснено у пункті 23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, за передбаченими п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення не минуло більше одного року.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 в справі № 714/395/17 висловив правовий висновок, який полягає в тому, що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду.

Обов`язок доводити винність працівника в порушенні своїх посадових обов`язків та вчиненні дисциплінарного проступку покладено саме на роботодавця.

Як вбачається з оскаржуваного наказу (розпорядження) №20/к про припинення трудового договору (контракту) від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу контролю якості за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ст.40 КЗпП України.

Підставою для вчинення оскаржуваного наказу №20/к від 04.06.2024 року та звільнення позивача стали: накази № 4/3ОД від 01.05.2024 року та № 6/ОД від 10.05.2024 року про застосування до позивача ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у вигляді догани та доповідні записки від 13.05.2024 та 16.05.2024.

При дослідженні вказаних документів виявлено ряд порушень при їх складанні, що ставить під сумнів законність їх винесення, тому суд до них відноситься критично.

Враховуючи зміст доповідних записок та посадові обов`язки начальника відділу контролю якості, судом не встановлено, систематичних порушень з боку ОСОБА_1 її трудових обов`язків.

Так вбачається, що при складанні 01.05.2024 Акту про відмову ОСОБА_1 надавати письмове пояснення щодо не здійснення перевірки якості продукції, не здійснення передачі інформації, не проведення обліку щодо якісних показників продукції, був присутній як зазначено у акті заст.головного інженера ОСОБА_10 (том 1 а.с.13). Проте, як вбачається з довідки №11 від 10.09.2024 р. заст.головного інженера ОСОБА_10 був звільнений з посади 30.04.2024 на підставі заяви від 22.04.2024 р. за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (том 2 а.с.50).

Таким чином, вказаний документ фактично підписаний особою яка не є працівником підприємства та станом на 01.05.2024 року не мала права його підписувати. Що ставить під сумнів взагалі законність вказаного документу.

Також вбачається, що в матеріалах справи міститься Акт від 03.06.2024 «Про відмову від ознайомлення під підпис з наказом про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 » (том 2 а.с.38), який підписаний в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Мацковим О.А. та головним технологом ОСОБА_16 , це з огляду на те, що сам наказ (розпорядження) №20/к про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 був складений 04 червня 2024 року (том 1 а.с.40) та позивач з ним ознайомилася та зазначила, що не згодна з цим наказом.

Суд звертає увагу, що усі акти та накази підписані в.о. директора шахти «Свято-Покровська» Мацковим О.А., з огляду на те, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ». Тому суд вважає сумнівним законність їх винесення. Належних доказів того, що в.о. директора шахти «Свято-Покровська» ОСОБА_2 має право виносити наказ про оголошення догани та про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 працівником ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ», суду не надано.

Відповідно до п. 3.1.6 Статуту ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» передбачено, що товариство має право створювати на території України і за її межами філії, представництва та інші відокремлені підрозділи відповідно до чинного законодавства. Які діють на підставі положень, які затверджує Товаристо. Керівник філії (представництва, іншого відокремленого підрозділу) діє на підставі положення про філію (представництво, інший відокремлений підрозділ) та довіреності, що видається йому Товариством.

Відповідно до п. 3.1.9 Статуту ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ», товариство має право організовувати співробітництво з діловими партнерами на підставі договорів про сумісну діяльність.

Відповідно до п.10.1 цього Статуту, виконавчим органом Товариства, який здійснює управління поточною діяльністю Товариства, є Дирекція (колегіальний виконавчий орган). До складу дирекції входить Товариства входить генеральний директор та інші члени Дирекції (п.10.5). Генеральний директор має право представляти інтереси Товариства діяти без довіреності від імені Товариства з урахуванням особливостей, встановлених статутом (п.10.9).

Генеральний директор відповідно до п.10.17.6 Статуту має право приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Товариства, організовувати їх роботу, затверджувати кошторис матеріального та інших видів заохочення, встановлювати посадові оклади працівникам Товариства та застосовувати до них дисциплінарні стягнення.

На період своєї відсутності (відрядження, відпустка, хвороба) генеральний директор покладає виконання своїх обов`язків на одного із членів Дирекції за його згодою. Особа, на яку покладено виконання обов`язків генерального директора, вправі здійснювати всі повноваження генерального директора без довіреності. Після повернення генерального директора до виконання своїх обов`язків, повноваження особи, на яку було покладено виконання обов`язків генерального директора, припиняються автоматично. (п.10.18).

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача, що шахта «Свято-Покровська» це структурний підрозділ ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ». Доказів на підтвердження цих обставин не надано.

Виходячи з наведеного, сумнівним також є делегування генеральним директором Кирилліним Ю. своїх повноважень щодо підпису кадрових документів, документів по заробітній платі, касових документів та трудових книжок в.о. директору шахти «Свято-Покровська» Мацкову О.А. (а.с.129-132), враховуючи положення Статуту ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ».

Щодо доповідних записок від 30.04.2024 та 10.05.2024, які стали підставою для оголошення ОСОБА_1 доган, то суд вважає, що їх зміст не відображає у повній мірі порушення та не конкретизує їх.

Окрім того, доповідну записку від 16.05.2024, суд не бере до уваги, оскільки в судовому засіданні було встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в цей день ОСОБА_1 перешкоджали потрапити на її робоче місце. В матеріалах справи міститься табель обліку використання робочого часу за травень 2024 року, з якого вбачається, що 16.05.2024 позивач ОСОБА_1 відпрацювала 8 робочих годин, потім представником відповідача надано виправлений табель з зазначення відпрацювання в цей день 4 годин. (том 1 а.с.240-242, том 2 а.с. 48).

Як вбачається позивач також зверталася з службовими записками до керівництва щодо перешкоджання виконання нею належним чином, як то передбачено її посадовими обов`язків роботи.

Суд приходить до висновку що між позивачем та керівництвом підприємства виникли непорозуміння з робочих моментів, позивач відмовлялася видавати посвідчення якості на продукцію іншого контрагента без наявності договірних відносин, в результаті яких було здійснено дії щодо звільнення позивача, що також було підтверджено в судовому засіданні свідком. Тому, суд приходить дор висновку, що порушення, які вміняють позивачу нічим не підтверджуються.

Що стосується тверджень позивача та її представника, щодо розміру заробітної плати позивача у розмірі 40000 грн на місяць, то вони не знайшли свого підтвердження та спростовуються долученими до матеріалів справи копією наказу про прийняття на роботу, довідкою ОК-5 та довідкою ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» №17/07/24-01 від 17.07.2024 про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 систематично, неналежно виконувала свої посадові обов`язки.

Таким чином, як догани, так і звільнення позивача застосовані відповідачем без дотримання встановленого законом порядку, а відтак, без законної підстави.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ №20/к від 04.06.2024 року про припинення трудового договору (контракту) за підписом виконуючого обов`язки директора шахти «Свято-Покровська» Мацкова О.А. про звільнення ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України не відповідає вимогам трудового законодавства та є незаконним.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викладене вимога позивача про поновлення його на роботі на посаді начальника відділу контролю якості є законною та обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Статтею 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, вимушений прогул має місце коли внаслідок протиправних дій чи бездіяльності роботодавця особа не може виконувати свої трудові функції, відповідно реалізувати своє право на працю та одержувати заробітну плату.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

В позовній заяві представником позивача було наведено розрахунок середнього заробітку позивача. Проте з вказаним розрахунком суд не може погодитися, оскільки з досліджених матеріалів справи та безпосередньо наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 №3К-5873 від 05.01.2024 та довідки ОК-5 вбачається, що оклад позивача не складав 40000 грн. Іншими належними доказами ці обставини також не були доведені. Тому вказаний розрахунок суд вважає невірним.

З довідки виданої ТОВ «ТЕХІНОВАЦІЯ» №17/07/24-01 від 17.07.2024 про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період 08.01.2024 по 04.06.2024, вбачається що її заробітна плата за останні два місяці (за травень 2024 року -14 роб.днів 4869,57 грн та квітень 2024 року - 22 роб.дні - 8000 грн) складає 12869,57 грн. Розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 12869,57/36 роб.днів=357,48 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу після звільнення позивача з 04.06.2024 по 23.09.2024 (червень - 19 роб.днів, липень- 23 роб.дні, серпень- 22 роб.дні, вересень- 16 роб.днів, тобто 80 роб.днів) становить: 357,48*80=28598,4 грн - середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Таким чином відповідно до ст. 235 КЗпП України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04 червня 2024 року по 23 вересня 2024 року (357,48х80=28598,4 грн) в розмірі 28598,4 грн.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначені суми без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з вказаним позовом звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір стягується на користь держави.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд», тому застосовується ставка судового збору з пониженим коефіцієнтом 0,8 (1211,20 грн х 0,8 = 968,96 грн).

Враховуючи наведене та правила ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та в межах стягнення середнього заробітку за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сєргєєва Р.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ (розпорядження) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» № 20/к від 04 червня 2024 року про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_1 , начальником відділу контролю якості, за п.3 ст.40 КЗпП України з 04 червня 2024 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу контролю якості Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» з 04 червня 2024 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.06.2024 по 23.09.2024 в сумі 28598,4 грн (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 04 копійки) з утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ» на користь держави судовий збір в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресю: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_17 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2333 від 14.11.2006 р., місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХІНОВАЦІЯ», , юридична адреса місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, смт.Олександрівка, вул.Ювілейна, буд.19;

Представник відповідача: Донець Сергій Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1177 від 07.10.2003 р., місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 25 вересня 2024 року.

Суддя А.О. Кошля

23.09.24