ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5886/24 Справа № 211/8007/23 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №211/8007/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, третя особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради як орган опіки та піклування, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, третя особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради як орган опіки та піклування, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її племінник ОСОБА_3 . Йому на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за життя заповіт не складав, спадщина приймається за законом.

Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем третьої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , як рідна тітка спадкодавця. Інші спадкоємці першої та другої черги відсутні. Однак, позивач не подала заяву про прийняття спадщини після смерті племінника у встановлений ст. 1270 ЦК України, строк з декількох поважних підстав.

По-перше, всіма правовстановлюючими документами та документами, які підтверджують факти родинних відносин, а також свідоцтвом про смерть, заволоділа ОСОБА_2 , за заявою якої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального кругу Болозенко Т.О. і була відкрита спадкова справа. ОСОБА_2 подавши заяву про прийняття спадщини, вважає себе спадкоємцем четвертої черги, згідно ст. 1264 ЦК України, як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш, як п`ять років, до часу відкриття спадщини. Однак вона не може бути спадкоємцем четвертої черги, оскільки зі спадкодавцем не проживала однією сім`єю не менше ніж, як п`ять років, до часу відкриття спадщини, тому що відповідно рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2022 року у справі №212/8811/21 ОСОБА_2 розірвала шлюб з ОСОБА_4 лише в січні 2022 року. У рішенні суду також зазначено, що шлюбні стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припинені з квітня 2021 року. За таких обставин відповідач не може бути спадкоємцем за законом.

По-друге, позивач є інвалідом ІІ групи. Відповідно довідки з інвалідності вона є непрацездатною. ІІ групу інвалідності їй надали, оскільки вона хворіє на психічне захворювання. В силу свого психічного захворювання вона не в повному обсязі розуміє свої дії. Тому отримання нею документів для нотаріуса, поїздки до нотаріуса здійснюються лише з її родичами, які її опікають. Зазначає, що із-за непереборних сил, які не залежать від її волі, вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий тримісячний строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті племінника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року позов задоволено. Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої станції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску позивачкою на прийняття спадщини з огляду на хронічне захворювання ОСОБА_1 є помилковими. Позивачем надано на розгляд суду лише довідку про наявність у неї хронічного захворювання та наявність інвалідності. При цьому не надані відповідні докази на підтвердження перебування позивача на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні в період з 12 березня 2023 року по 12 вересня 2023 року. Суд першої інстанції помилково вжив в оскаржуваному рішенні термін про неможливість в повному обсязі розуміти свої дії, оскільки у встановленому законом порядку позивачка недієздатною не визнана. Крім того, під час звернення її до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини приватний нотаріус, приймаючи її заяву, мав пересвідчитись у наявності у позивачки повного обсягу цивільної правоздатності та дієздатності.

Посилається, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 691/481/18, в якій зазначено, що наявність хронічного захворювання та інвалідності не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини та не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутись із заявою для прийняття спадщини.

Звертає увагу, що вимоги ОСОБА_1 також будувались на тому, що відповідачка чинила їй перешкоди в отриманні документів, необхідних для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Але це не відповідає дійсності і під час розгляду справи в суді першої інстанції свідки вказане позивачкою не підтвердили та зазначили, що до неї з приводу отримання документів вони не зверталися. Крім того, ОСОБА_1 має родичів, які в судовому засіданні пояснили, що були обізнані про смерть ОСОБА_3 та не пізніше ніж через місяць після поховання ОСОБА_3 почали вчиняти відповідні дії для прийняття спадщини і, в тому числі, звернулися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Вказане судом першої інстанції враховано не було.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., посилається на те, що суд першої інстанції, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази та докази, отримані в залі судового засідання, з дотримання норм матеріального права та без порушень норм процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції повинно бути залишено без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону, оскільки воно ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Матеріалами цивільної справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем третьої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як рідна тітка спадкодавця.

Інші спадкоємці першої та другої черги відсутні.

ОСОБА_1 , як спадкоємець третьої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса Болозенко Т.О. з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 , однак постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Болозенко Т.О. від 25 жовтня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що заявницею ОСОБА_1 не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме - на надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за законом протягом строків, встановлених ст. 1270 Цивільного кодексу України (6 місяців).

Згідно копії матеріалів спадкової справи №36/2023, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті останнього, окрім позивача, звернулася відповідач ОСОБА_2 .. Однак, ОСОБА_2 приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Болозенко Т.О. листом від 04 травня 2023 року за вих. №124/02-14 повідомила про неможливість вважати відповідача спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого ОСОБА_3 , оскільки відсутні докази, що підтверджують прийняття нею за відповідними підставами спадкового майна. Тому відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Інших заяв матеріали спадкової справи не містять. (а.с. 41-55)

Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи поважність причин вказаного строку, позивач посилалася на те, що вона є інвалідом ІІ групи з 01 березня 2018 року, є непрацездатною. ІІ групу інвалідності їй надано так як вона хворіє на хронічний психіатричний розлад (органічний розлад особистості) з 2000 року, в силу свого психічного захворювання не в повному обсязі розуміє свої дії. Також посилалася, що пропустила визначений законом строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки відповідачка чинила їй перешкоди, утримуючи у себе документи необхідні для подання нотаріусу і не надаючи їх позивачці.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, врахувавши, що позивач тривалий час страждає на хронічний психічний розлад, дійшов висновку, що вона пропустила встановлений законом строк подачі заяви на прийняття спадщини з поважних причин у зв`язку з чим наявні підстави для встановлення позивачу додаткового строку для надання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 тривалістю в три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Племінник позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому у ОСОБА_1 було право подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори до 12 вересня 2023 року.

З відповідною заявою позивачка, як спадкоємець третьої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса Болозенко Т.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 17 жовтня 2023 року. (а.с. 49)

Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Болозенко Т.О. від 25 жовтня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що заявницею ОСОБА_1 не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме - на надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за законом протягом строків, встановлених ст. 1270 Цивільного кодексу України (6 місяців). (а.с. 55)

З довідки Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» від 12 жовтня 2023 року № 577 вбачається, що ОСОБА_1 страждає на хронічний психічний розлад. (а.с. 9)

Відповідно довідки Комунального підприємства «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» від 24 січня 2024 року № 770 ОСОБА_1 наглядається лікарем-психіатром з 2000 року з приводу органічного розладу особистості. (а.с. 92)

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилами ч 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16, від 1 лютого 2018 року у справі № 712/656/15, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 25 квітня 2019 року у справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, від 18 травня 2021 року № 615/1337/19 тощо.

У справі, яка перегладяться, установлено, що позивачка є єдиним спадкоємцем третьої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як рідна тітка спадкодавця. Як спадкоємець третьої черги вона звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 , однак постановою приватного нотаріуса від 25 жовтня 2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що заявницею не подано документів для вчинення нотаріальної дії, а саме не надано документів, що підтверджують факт прийняття спадщини за законом протягом строків, встановлених ст. 1270 ЦК України.

Також суд першої інстанції встановив, що згідно з довідкою МСЕК позивачка є непрацездатною, є особою з інвалідністю ІІ групи так як вона хворіє на хронічний психічний розлад (органічний розлад особистості) з 2000 року і в силу свого психічного захворювання вона не в повному обсязі розуміє свої дії.

Наданою Комунальним підприємством «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради № 770 від 24 січня 2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наглядається лікарем-психіатром з 2000 року з приводу органічного розладу особистості.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачці додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач надала докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про недоведеність позивачкою поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду першої інстанції.

Посилання як на підставу оскарження на застосування норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 691/481/18 не приймається апеляційним судом, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі, на яку посилається заявник, встановлені різні фактичні обставини.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 вересня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста