Справа № 944/2640/24
Провадження №2-о/944/181/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити юридичний факт, а саме факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків у період з 13 жовтня 2006 року та до 20 квітня 2024 року.

Заяву обґрунтовує тим, що вона 13 лютого 1997 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 20 лютого 1997 року між ними було зареєстровано церковний шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_5 13 жовтня 2006 року шлюб між ними було розірвано. При цьому фактично вони і надалі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, до дня смерті ОСОБА_4 , який загинув під час виконання бойового завдання в зоні бойових дій. Так, вони вели спільне домашнє господарство, розводили домашніх тварин, обробляли земельні ділянки, мали спільний бюджет, тобто фактично виконували права та обов`язки подружжя. Всі свята проводили в колі рідних та близьких, що підтверджується спільними фотографіями з 2006 року по теперішній час. Під час проходження військової служби ОСОБА_4 вона постійно забезпечувала чоловіка продуктами харчування, ліками, одягом та всім необхідним, тобто піклувалася про нього. Також вони постійно підтримували зв`язок та спілкувалися, що свідчать листування в застосунках Viber та WhatsApp. ОСОБА_4 під час перебування на військовій службі надсилав їй частину заробітної плати. У період з 2006 року вони за спільні кошти придбали бензинову косу, морозильну камеру, пральну машину, газонокосарку, бензопилу, телевізор. Також вони із ОСОБА_4 спільно оздоблювали їхній будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі смт Очеретне Покровського району Донецької області. Після загибелі чоловіка виникла необхідність впорядкувати документи для можливості користуватися правами, які передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2024 року залучено до участі у даній справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 вересня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Камуз Ю.В. матеріали спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, з підстав викладених у ній. Додатково пояснила, що вона та ОСОБА_4 уклали шлюб ще у 1997 році, а у 1998 році в них народилася дочка. Розлучилися у 2006 році. Ініціатором розлучення була вона. З часу розлучення проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Чоловік хотів повторно зареєструвати шлюб, але вона не хотіла цього, оскільки вони були в церковному шлюбі. Багато хто із знайомих не знав, що шлюб між ними розірвано. З початком повномасштабної війни чоловік пішов добровольцем, загинув. Чоловік був зареєстрований в будинку своєї матері, оскільки мама хотіла залишити йому будинок у спадок, до мами він інколи їздив, допомагав по господарству.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у ній, просила заяву задовольнити та встановити факт спільного проживання сім`єю.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 надала такі пояснення. Вказала, що вона є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , проживала із батьками в с. Середевичі Яворівського району Львівської області. Не знала, що батьки розлучилися, на той час їй було 8 років, про розлучення дізналася, коли навчалася в старших класах. Батьки проживали постійно разом, вели спільне господарство, були як сім`я, виховували її, утримували, піклувалися. З батьками вона жила до 2021 року. З 2021 року вона проживає в Чехії, кілька разів на рік приїжджала до батьків. Під час проживання в Чехії з батьками спілкувалася. Вона бачила, що батьки жили як подружжя, любили один одного. Чула, як тато пропонував мамі зареєструвати шлюб повторно. Зазначила, що подала заяву про прийняття спадщини за місцем реєстрації батька.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала такі показання. Зазначила, що є сусідкою сім`ї ОСОБА_1. В селі Середкевичі Яворівського району Львівської області проживає із народження. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Про розірвання шлюбу між ними їй також було відомо, оскільки вона працювала в сільській раді. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 завжди проживали в с. Середкевичі Яворівського району Львівської області, в одному будинку, постійно були разом, вели спільне господарство, мали спільний побут. Конфліктів у цій сім`ї вона не спостерігала. Бачила сім`ю майже кожного дня. Їхня дочка навчалася разом з їхнім сином в одному класі, батьки брали активну участь в житті класу. ОСОБА_7 постійно працював, їздив на заробітки в Чехію. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 робили ремонт у будинку, а її чоловік допомагав в цьому неодноразово. Тому може підтвердити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали як сім`я з 2006 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала такі показання. Зазначила, що з 2013 року є сусідкою сім`ї ОСОБА_4 , перебувають у приязних стосунках. До того проживала в с. Середкевичі, але далі. Про розірвання шлюбу вона дізналася в 2013 році, зі слів ОСОБА_10 , чому розлучилися не сказала. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 завжди проживали разом, були як сім`я, вели спільне господарство, працювали разом. Всі свята проводили разом, вони часто приходили в гості. Знає, що вони купували спільні речі для будинку. Тому може ствердити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали як сім`я з 2006 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала такі показання. Зазначила, що є сусідкою сім`ї ОСОБА_4 . Проживає в с. Середкевичі Яворівського району Львівської області з народження. Проживали ОСОБА_1 разом близько 26-27 років, з часу одруження. ОСОБА_7 не проживав в іншій місцевості. Про розірвання шлюбу дізналася лише після смерті ОСОБА_7 . Проживали постійно разом, вели спільне господарство, ремонтували будинок, святкували свята. Відносини між ними були приязні. Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 постійно проживали разом, не було сумнівів того, що вони сім`я.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, які не прибули, на підставі наявних у ній доказів.

Оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, показання свідків, пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 13 лютого 1997 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13 лютого 1997 року Середкевичівською сільською радою Яворівського району Львівської області.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 20 лютого 1997 року здійснили Таїнство вінчання в храмі Успіння Пресвятої Богородиці с. Середкевичі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батьки вказано: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 09 квітня 1998 року Середкевичівською сільською радою Яворівського району Львівської області.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 13 жовтня 2006 року розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 13 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 01 травня 2024 року Яворівським відділом ДРАЦС у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Так, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявник просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу, підтвердження такого факту необхідне заявнику для можливості користуватися правами, які передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підтвердження факту спільного проживання заявником ОСОБА_1 надано: акт встановлення місця проживання від 01 травня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; довідку № 252, видану 09 травня 2024 року Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області про те, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю разом до дня смерті ОСОБА_4 , вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 ; товарні чеки на придбання бензинової коси, морозильної камери, пральної машини, газонокосарки, бензопили, телевізора; інформацію про рух коштів по картковому рахунку заявника, а саме про зарахування на її рахунок коштів від ОСОБА_4 .

Також в матеріалах справи наявні фотокартка на якій зображені разом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , яка датована 08 січня 2022 року, а також фотокартка із зображенням ОСОБА_4 , датована 13 червня 2022 року.

Крім того заявником долучено до матеріалів справи скріншоти переписки в застосунках Viber та WhatsApp, з яких встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 спілкувалися як чоловік та дружина, телефонували один одному, а також переписувалися, такі переписки датовані 11 березня 2023 року, 01 травня 2023 року,13 червня 2023 року, 30 липня 2023 року, 09 серпня 2023 року, 09 листопада 2023 року, 11 листопада 2023 року, 12 листопада 2023 року, 15 листопада 2023 року,06 січня 2024 року, 10 січня 2024 року, 13 лютого 2024 року, 14 лютого 2024 року, 31 лютого 2024 року, 22 лютого 2024 року. З фото і тексту повідомлень встановлено, що переписка велася саме між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , які є сусідами заявниці та перебувають у дружніх відносинах із нею, підтвердили той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 дійсно проживали разом однією сім`єю з моменту реєстрації шлюбу 1997 року, а також з моменту його розірвання 13 жовтня 2006 року по день смерті чоловіка ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали спільний бюджет, взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю. Також суд враховує, що свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вказали, що тривалий час їм було не відомо про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 також підтвердила в судовому засіданні заінтересована особа їхня дочка ОСОБА_3 .

Також за клопотанням представника заявника було витребувано матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , з якої встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті батька звернулася його дочка ОСОБА_3 .

Наведені вище докази в сукупності, на думку суду, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з вимог ч. 4 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц вказав, що обов`язковою умовою для визначення чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Таким чином, аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в ході розгляду справи, показання свідків, суд дійшов висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків у період з 13 жовтня 2006 року та до 20 квітня 2024 року.

Метою встановлення факту спільного проживання заявниці ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є необхідність реалізації її прав, а саме звернення до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з метою реалізації права на отримання статусу члена сім`ї військовослужбовця, відтак такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для неї значення. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення зазначеного факту, і, як було встановлено в судовому засіданні, не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, підтверджується дослідженими судом доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків у період з 13 жовтня 2006 року та до 20 квітня 2024 року

Частиною 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81-83, 229, 235, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_4 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства, наявність між ними взаємних прав та обов`язків у період з 13 жовтня 2006 року до 20 квітня 2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2024 року.

Повне найменування сторін:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.Б. Поворозник