У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Грони Д. С.,

за участю секретаря судового засідання Галушки А. А.,

представника скаржника адвоката Ромашко Ю. М.

представника заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Тарасевича С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Ромашко Юна Миколаївна, заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Ромашко Юна Миколаївна, через систему «Електронний суд» подала вищевказану скаргу, в якій просила визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С., щодо невнесення подання до суду про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; визнати частину автомобіля марки HONDA HR-V019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1799 куб. см, колір сірий, VIN код НОМЕР_2 , майном, яким ОСОБА_3 володіє спільно з ОСОБА_4 ; зупинити виконавче провадження в частині звернення стягнення на автомобіль шляхом зупинення реалізації арештованого автомобіля марки HONDA HR-V019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1799 куб. см, колір сірий, VIN код НОМЕР_2 .

В обґрунтування скарги зазначила, що в провадженні старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. знаходиться зведене виконавче провадження № 74203285 щодо примусового стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в розмірі 400 00,00 грн в якості компенсації моральної шкоди, ОСОБА_2 в розмірі 220 000,00 грн в якості компенсації моральної шкоди, на користь держави - витрат на проведення експертиз у розмірі 3 020,32 грн та 4 530,48 грн.

В рамках кримінального провадження було накладено арешт на вказаний автомобіль, який ОСОБА_3 придбала у 2022 році і який є спільною сумісною власністю подружжя.

27.09.2024 ОСОБА_3 звернулась до старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є .С. із заявою про визнання частки у праві спільної сумісної власності. Проте, як вказує скаржник, 14.10.2024 державним виконавцем їй було усно повідомлено про відмову у задоволенні вказаної заяви. Вважаючи таку відмову неправомірною, скаржник звернулась до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження з призначенням скарги до розгляду.

Від старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. до суду надійшов відзив на скаргу, в якому він просив відмовити у повному обсязі у задоволенні скарги ОСОБА_3 . В обґрунтування цього повідомив, що в його провадженні знаходиться зведене виконавче провадження № 74203285, до складу якого входить: виконавче провадження № 73928007 з примусового виконання виконавчого листа № 205/1311/23 від 15.01.2024, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн та виконавче провадження № 73927133 з примусового виконання виконавчого листа № 205/1311/23 від 15.01.2024, виданого 15.01.2024 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 220 000,00 грн. На цей час державним виконавцем вчиняється комплекс заходів з виконання цих судових рішень. Посилається на те, що скаржником не наведено норм законодавства, які на думку скаржника порушив державний виконавець, також скаржником не надано будь-яких доказів порушення. Просив розглядати справу без участі представника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Разом з відзивом надав завірені копії матеріалів виконавчого провадження у цій справі.

24.10.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він вказує що є чоловіком ОСОБА_3 , що автомобіль марки HONDA HR-V019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1799 куб. см, колір сірий, VIN код НОМЕР_2 набутий подружжям у шлюбі за спільні кошти. Вказує, що на цей час в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа № 204/9233/24 про поділ майна набутого під час шлюбу предметом якої є цей автомобіль. Підтримав вимоги викладені у скарзі ОСОБА_3 .

Також 24.10.2024 адвокатом Тарасевичем С. В., який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було подано заперечення на скаргу боржника. В запереченнях представник стягувачів посилається на те, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В рамках цієї справи зі ОСОБА_3 було стягнуто відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 у розмірі 400 000,00 грн, на користь ОСОБА_2 у розмірі 220 000,00 грн. Посилаючись на ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, у разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні подружжя передбачений ст. 443 ЦПК України. Вказує, що у зв`язку з розглядом Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська справи № 204/9233/24 про поділ спільного майна подружжя вбачається спір про право, що унеможливлює застосування статті 443 ЦПК України, у зв`язку з чим просив суд у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 у справі № 205/1311/23 виданий виконавчий лист від 15.01.2024 № 205/1311/23 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 220 000,00 грн (а.с. 51). За цим виконавчим листом 23.01.2024 старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. відкрито виконавче провадження № 73927133. (а.с. 54).

Також на виконання вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2023 у справі № 205/1311/23 виданий виконавчий лист від 15.01.2024 № 205/1311/23 про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн (а.с. 73). За цим виконавчим листом 25.01.2024 старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сагайдаком В. А. відкрито виконавче провадження № 73928007 (а.с. 77).

Постановою від 19.02.2024 старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. виконавчі провадження № 73927133 та № 73928007 об`єднані у зведене виконавче провадження № 74203285 (а.с. 89).

27.09.2024 ОСОБА_3 звернулась із письмовою заявою до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогою до державного виконавця: 1) звернутись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою; 2) не оголошувати в розшук автомобіль та не виставляти на торги до вирішення питання суду про визначення частки у спільній власності; 3) зупинити виконавче провадження в частині звернення стягнення на автомобіль. (а.с. 90).

14.10.2024 старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. було надано відповідь № 74203285/19 на вищевказане звернення, згідно якої державний виконавець повідомив заявника, що у державного виконавця відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження. Повідомив, що у разі необхідності, автомобіль заявника буде оголошено у розшук, а також, те, що у зв`язку з наявністю боргу станом на 14.10.2024 ним будуть прийняті рішення згідно чинного законодавства України (а.с. 93). При цьому заявлену ОСОБА_3 вимогу щодо звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, державний виконавець фактично не розглянув (а.с. 93).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - Конвенція).

Суд вказує, що виконання судового рішення є сферою регулювання статті 6 Конвенції. Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав і обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань та правомірне очікування на виконання ухваленого рішення.

Крім цього в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 визначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Таким чином суд звертає увагу на важливість виконання судового рішення, яке було ухвалене повноважним судом та набуло законної сили.

За приписами частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 Сімейного кодексу України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Частиною першою та третьою статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною шостою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною першою статті 443 ЦПК України встановлено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 1 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3. ч. 2 ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Разом з тим, з матеріалів зведеного виконавчого провадження судом встановлено, що старшим державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є .С. фактично не було розглянуто звернення ОСОБА_3 від 27.09.2024 в частині можливості звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою та не надано на це обґрунтованої та мотивованої відповіді. Наведене позбавляє суд можливості надати оцінку діям державного виконавця щодо невнесення подання до суду про визначення частки в спільному майні скаржника, яким він володіє разом з іншими особами.

Стосовно вимоги скаржника щодо визнання частини автомобіля марки HONDA HR-V019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1799 куб. см, колір сірий, VIN код НОМЕР_2 майном, яким ОСОБА_3 володіє спільно з ОСОБА_4 суд зауважує таке. Відповідно до положень ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням саме державного чи приватного виконавця. Боржник не наділений повноваження звертатися з таким клопотанням до суду самостійно.

Стосовно вимоги щодо зупинення виконавчого провадження в частині звернення стягнення на автомобіль шляхом зупинення реалізації арештованого автомобіля марки HONDA HR-V019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1799 куб. см, колір сірий, VIN код 3CZRU6H96KM726151 суд зазначає таке. Підстави для зупинення виконавчих дій чітко визначені статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник просить зупинити виконавче провадження посилаючись на п. 3. ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. В даному випадку суд розглядає скаргу на бездіяльність державного виконавця наслідком чого не є зупинення судом реалізації арештованого майна. Відповідно підстав для зупинення зведеного виконавчого провадження № 74203285 на цей час у суду немає.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а порушене право скаржника підлягає захисту шляхом зобов`язання старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. розглянути звернення ОСОБА_3 від 27.09.2024 в частині вимоги про звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою та надати обґрунтовану відповідь заявнику щодо можливості чи не можливості внесення до суду подання з цього питання.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 18, 19, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 443, 447 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник адвокат Ромашко Юна Миколаївна, заінтересовані особи: Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 74203285 задовольнити частково.

Зобов`язати старшого державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кравченко Є. С. розглянути та надати обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_3 від 27.09.2024 в частині вимоги про звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням про визнання частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений судом 31.10.2024.

Суддя: Д. С. Грона

.