Справа № 373/1023/24
Номер провадження 2-з/373/18/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

29 жовтня 2024 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши на стадії підготовчого провадження без повідомлення (виклику) сторін заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики (борговою розпискою) від 12.11.2021, а саме: 637077,00 грн основний борг; 470050,00 грн проценти за весь час користування коштами. Також просить стягнути з відповідачки на свою користь сплачений судовий збір.

14.05.2024 ухвалою суду відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Підготовче провадження у справі не закінчено.

23.07.2024 позивач ОСОБА_1 направив суду заяву (клопотання) про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках відповідачки ОСОБА_2 , а також на рухоме і нерухоме майно в межах суми заявлених позовних вимог із забороною відчуження майна до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Заява мотивована тим, що 12.11.2021 він ( ОСОБА_1 ) надав відповідачці ОСОБА_2 під розписку грошові кошти в сумі 16100,00 доларів США (що на день подачі позову еквівалентно 637077,00 грн). Зазначену суму відповідачка зобов`язалася повернути до 01.05.2022, однак грошові кошти не повернула, тому він звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки основного боргу за договором позики (борговою розпискою) в сумі 637077,00 грн та 470050,00 грн процентів, щомісячний розмір яких визначено в розписці. У відзиві відповідачка стосовно написання розписки власноручно не заперечує, однак стверджує, що кошти в борг вона не отримувала. Враховуючи, що відповідачка безпідставно заперечує наявність боргу та хоче уникнути відповідальності, у нього (позивача) є всі підстави вважати, що в даному випадку необхідно вжити заходи забезпечення позову. Звертає увагу суду на обґрунтованість позову та наявність боргової розписки, а також на значну ціну позову (суми стягнення) що у загальному розмірі складає 1107960,00 грн. Необхідність застосувати заходів забезпечення позову обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 фактично позов не визнає при тому, що розписку писала вона і це є беззаперечний факт. А тому існує висока ймовірність того, що відповідачка, діючи недобросовісно з метою уникнення стягнення за борговою розпискою може вдатись до відчуження (приховування) належного їй майна та грошових коштів з тим, щоб уникнути відповідальності. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому в разі задоволення позову.

Питання забезпечення позову розглянуте судом без повідомлення учасників справи, що передбачено ч.1 сит. 153 ЦПК України.

Дослідивши заяву про забезпечення позову на предмет її обґрунтування, вивчивши зміст позовної заяви, інші заяви по суті спору, а також документи, долучені до справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

За змістом та формою заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідає загальним вимогам ст. 151 ЦПК України. Порядок подання заяви, визначений статтею 152 ЦПК України, позивачем дотримано.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як видно з матеріалів справи, у позивача ОСОБА_1 є оригінал рукописної боргової розписки, написаної від імені ОСОБА_2 з проставлянням дати 12.11.2021 та підпису. Ця розписка долучена до позовної заяви. За змістом боргової розписки ОСОБА_3 взяла у громадянина ОСОБА_1 в борг 16100 доларів США, які зобов`язалась повернути 01.05.2022 та зобов`язалась сплачувати проценти у розмірі 3 % щомісяця від взятої суми .

У відзиві на позов відповідачка ОСОБА_2 не заперечує факт написання нею розписки, але вказує, що вона була написана під тиском з боку позивача. А тому не визнає свого грошового зобов`язання перед ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в дійсності кошти у позивача брав її чоловік ОСОБА_4 .

Зважаючи на те, що до відзиву не долучено жодного доказу тим обставинам, на які посилається відповідачка, не визнаючи свого грошового зобов`язання, а її заперечення ґрунтуються виключно на обов`язку позивача довести обставини, якими він сам обґрунтовує позов та, водночас, спростувати обставини, викладені нею у відзив, суд дійшов висновку, що є необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову, оскільки існує ризик, що відповідачка не має наміру повертати кошти та може вчинити дії по розпорядженню своїм майном з метою уникнення відповідальності у разі задоволення позову.

Беручи до уваги суму стягнення, заявлену у позові (ціну позову) 1107960,00 грн, з яких сума основного боргу 637077,00 грн, суд вважає, що є необхідність у накладенні арешту на рухоме та нерухоме майно відповідачки в межах суми стягнення, що буде співмірним втручанням у майнові права відповідачки із заявленою до неї грошовою вимогою.

Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку, якщо воно буде ухвалене на користь позивача.

Разом з цим, суд відмовляє позивачу у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на усіх банківських рахунках відповідачки, у зв`язку з відсутністю у суду даних про наявність таких рахунків, про установи банку, про суму вкладень, цільовий характер рахунків тощо.

Тому безконтрольне накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках відповідачки, відкритих в усіх банківських установах може стати надмірним заходом обмеження її майнових прав та призвести до порушень вимог ч.4 ст. 150 (абз1) , ч.9 ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 158, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_2 , шляхом встановлення заборони на його відчуження, у межах суми стягнення: 1107960,00 гривень.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову, якщо їх не скасовано, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відомості про учасників справи:

Позивач (стягувач) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Залеська