Справа № 948/534/24
Номер провадження 2/948/312/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Лариса Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про тлумачення заповіту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом

відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 29.10.2024 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,1466 га кадастровий номер :00:024:0007, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області та земельну ділянку площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

07.02.2024р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області із заявою про прийняття спадщини та цього ж числа зареєстровано спадкову справу.

Для отримання у спадщину двох вказаних земельних ділянок, спадкоємцем було надано нотаріусу два заповіти, зокрема: від 23.03.2006 р. посвідчений секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області ОСОБА_6 , який зареєстрований цієї ж дати за №432, на земельну ділянку площею 4,5783 га, кадастровий номер :00:001:0034, а також інший заповіт посвідчений секретарем Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області 19.01.2016 р., зареєстрований за №34 на земельну ділянку площею 3,1466 га кадастровий номер :00:024:0007.

15.05.2024 р. приватним нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3,1466 га кадастровий номер :00:024:0007. Водночас постановою від 06.06.2024р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,5783 га, кадастровий номер :00:001:0034, у зв`язку з неможливістю встановити склад заповіданого майна, відсутністю реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі та відсутністю безспірності у вчиненні нотаріальної дії.

Наразі позивач є єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_7 , який прийняв спадщину, інші спадкоємці першої черги третя особа-2 та 3 відмовилися від прийняття спадщини з усіх підстав спадкування. Інші спадкоємці відсутні.

Позивач також вказує на те, що з наданих виконавчим комітетом Машівської селищної ради Полтавської області копій заповітів від 12.10.1999 р. та від 13.12.1999 р. ОСОБА_7 заповіла також інше нерухоме майно, яке не являється предметом даного спору.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії також відомо, що існує заповіт від імені померлої від 07.05.2005 р., посвідчений Новотагамлицькою сільською радою Машівського району Полтавської області та зареєстрований за №31 згідно якого вона на випадок своєї смерті розпорядилася, зокрема: все своє майно, те що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла сину ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в рівних частинах. Також наявний зареєстрований заповіт від 19.01.2006 р. посвідчений Новотагамлицькою сільською радою Машівського району та зареєстрований за №4, примірник якого відсутній і у спадкоємця і у Машівській селищній раді, а тому невідомо на користь кого та стосовно якого майна було складено цей заповіт.

За вказаних обставин позивач вважає, що останнім заповітом померлої мами, за яким вона розпорядилась щодо земельної ділянки площею 4,5783 га, кадастровий номер :00:001:0034, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є заповіт посвідчений Новотагамлицькою сільською радою Машівського району 23.03.2006 р., за яким вона заповіла на випадок своєї смерті сину ОСОБА_1 позивачу державний акт на право власності земельну ділянку серія ПЛ №042043 площею 4,58 га.

Так, позивач вважає, що спадкоємиця виконала всі передбачені законодавством дії для того, щоб законно розпорядитися своїм майном на випадок смерті, зокрема: звернулася до Новотагамлицької сільської ради для складення заповіту, де склала заповіт, особисто підписала його та сплатила кошти за вчинення нотаріальної дії, але з незалежних від неї причин заповіт від 23.03.2006 р. вказаною сільською радою не був зареєстрований у спадковому реєстрі, а також його паперовий примірник не збережений, в його тексті не коректно вказано предмет заповіту, що і було підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, а тому звернувся до суду з даним позовом.

З приводу некоректного зазначення майна у заповіті позивач вказує на те, що його мама при укладенні заповідального розпорядження була жінкою похилого віку та майже весь час проживала у сільській місцевості, була юридично необізнана, а тому вона вважала, що заповідає саме земельну ділянку площею 4,5783 га, кадастровий номер :00:001:0034, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на державного акту на право власності земельної ділянки, а тому позивач вважає, що є всі підстави передбачені ст. ст. 213, 1256 ЦК України для тлумачення цього заповіту.

У свою чергу, не виконання суб`єктом нотаріальної діяльності своїх обов`язків щодо внесення в Єдиний реєстр заповітів та незбереження його примірника, жодним чином не може бути перешкодою для в отриманні позивачем земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Отже, за вказаних обставин позивач вважає, що має право успадкувати на оформити земельну ділянку, яка належала за життя його матері, але через відмову нотаріуса та помилки допущені при посвідченні заповіту від 23.03.2006 р., у зв`язку з неможливістю встановити склад заповідального майна, відсутності реєстрації заповіту у спадковому реєстрі та відсутність безспірності у вчиненні нотаріальної дії він позбавлений можливості здійснити у позасудовому порядку.

У зв`язку з наведеним, позивач просить:

1)розтлумачити зміст заповіту від 23.03.2006р., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , який посвідчений 23.03.2006 р. секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області Собіборець К.Л., зареєстрований в реєстрі №43, вказавши, що за своїм змістом намір (волевиявлення) спадкодавець ОСОБА_7 був спрямований на те, щоб залишити позивачу у спадок земельну ділянку, площею 4,5783 га, кадастровий номер :00:001:0034, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області, на яку у заповідача на момент складення заповіту було право, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №042043;

2)визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку площею 4, 5783 га, кадастровий номер :00:001:0034 в порядку спадкування за заповітом після смерті мами ОСОБА_7 .

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

23.07.2024р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, залучено третіх осіб та витребувано докази у нотаріуса та Машівської селищної ради (а.с.42-43).

Згідно ухвали суду від 30.09.2024р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.194).

3.Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили його задовольнити.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися направили заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечує проти позову (а.с.72,176, 187, 190).

3.1 Пояснення третьої особи - 3

29.07.2024р. ОСОБА_4 подав пояснення в якому зазначив, що перед смертю дружина надала розпорядження, що земельна ділянка площею 3,1466 га, кадастровий номер :00:024:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області та земельна ділянка площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області, що належали їй на праві власності, вона заповідала старшому сину ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 вважає, що у заповіті від 23.03.2006р., який посвідчений секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області 23.03.2006р. та зареєстрований в реєстрі за №43, було помилково указано не майно, а правовстановлюючий документ на майно, яке ОСОБА_7 заповідала ОСОБА_1 , дійсним волевиявленням спадкодавці було саме передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області.

Отже, ОСОБА_4 цілком згоден з тлумаченням заповіту від 23.03.2006р., який за своїм змістом наміру (волевиявленням) спадкодавця ОСОБА_5 був спрямований на те, щоб залишити позивачу у спадок земельну ділянку площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034, на яку у заповідача на момент укладання заповіту було право, посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку.

Щодо безспірності права спадкування позивачем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , зазначив, що жодного спору між спадкоємцями не існує, він та його син ОСОБА_3 цілком усвідомлено відмовилися в нотаріальному порядку від свого права на спадкування, оскільки такою була остання воля спадкодавця та жодних претензій до позивача він не має.

Щодо відсутності реєстрації та примірника в паперовому вигляді заповіту від 23.03.2006р., який посвідчений цього ж дня секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №43, ОСОБА_4 вважає, що обов`язок зі збереження заповітів та внесення їх до Спадкового реєстру належить саме Новотагамлицькій сільській раді. З огляду на це спадкоємець не може нести негативні наслідки бездіяльності, яку допустила сільська рада, а всі позовні вимоги являються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо тлумачення заповіту та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 в повному обсязі (а.с.53-54).

3.2 Пояснення третьої особи - 2

29.07.2024р. ОСОБА_3 , як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, зазначив, що перед смертю мати дала розпорядження, що земельна ділянка площею 3,1466 га, кадастровий номер :00:024:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області та земельна ділянка площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області, що належали їй на праві власності, вона заповідала старшому сину ОСОБА_1 .

Вважає, що у заповіті від 23.03.2006р. було некоректно указано майно, яке ОСОБА_7 заповідала позивачу, дійсним волевиявленням його матері було саме передання у власність його брату ОСОБА_1 земельної ділянки площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області.

Отже, ОСОБА_3 цілком згоден з правовою позицією, висловленою в позовній заяві щодо тлумачення заповіту від 23.03.2006р., крім того, жодного спору між спадкоємцями щодо спадкування майна померлої ОСОБА_7 не існує, він та його батько усвідомлено відмовилися в нотаріальному порядку від свого права на спадкування, оскільки такою була остання воля спадкодавця. Жодних претензій до позивача з даного приводу він не має.

Щодо відсутності реєстрації та примірника в паперовому вигляді заповіту від 23.03.2006р., на його переконання повноваження щодо збереження заповітів та внесення їх до Спадкового реєстру належить саме суб`єкту нотаріальної діяльності Новотагамлицькій сільській раді. З огляду на це, спадкоємець не може нести негативні наслідки бездіяльності, яку допустила сільська рада, тому всі позовні вимоги являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, ОСОБА_3 просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 щодо тлумачення заповіту та визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 в повному обсязі (а.с.55-56).

4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 28.09.2023 р. в с. Ватажкове Полтавського району Полтавської області, у віці 83 роки померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була власницею, зокрема, і земельних ділянок: площею 4,58 га, кадастровий номер :00:001:0034, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області та земельної ділянки площею 3,15 га кадастровий номер :00:024:0007, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 29.09.2023 р. та копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №042043 від 01.10.2004 р. та серія ЯА №917271 від 03.03.2006 р. (а.с.18,20,124).

Позивач ОСОБА_1 та третя особа-2 ОСОБА_3 є синами померлої, а третя особа-3 ОСОБА_4 є чоловіком померлої, що вбачається з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 29.05.1961 р. та № 0036449 від 19.06.1968р., копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 06.10.1998 р. та копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 від 19.06.1968 (а.с.15-17, 57).

07.02.2024р. приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В. зареєстрована спадкова справа №11/2024, у спадковому реєстрі № 71963327 після померлої ОСОБА_8 , про що свідчить копія Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №75730113 від 07.02.2024 р. (а.с.21,91).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13888997 від 31.03.2008 р. та №43109926 від 29.02.2016 р. зареєстровано 31.03.2008 р. заповіт від 18.03.2008 р. та зареєстровано 29.02.2016 р. заповіт від 19.01.2016 р. (а.с.24,26).

За змістом заповіту від 18.03.2008р., посвідченого секретарем Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_7 заповіла земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області синові ОСОБА_1 (а.с.25).

Згідно заповіту від 19.01.2016р., посвідченого секретарем Заворсклянської сільської ради, ОСОБА_7 заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,15 га кадастровий номер :00:024:0007, яка знаходиться на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.27).

15.05.2024р. приватним нотаріусом Ївженко Л.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 3,1466 га кадастровий номер :00:024:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Заворсклянської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка належала померлій ОСОБА_7 (а.с.22,138).

Разом з цим, 23.03.2006р. секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області ОСОБА_6 посвідчено заповіт ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі за №43, яким остання заповіла своєму сину ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №042043, площею 4,58 га у межах згідно з планом, яка розташована в Новотагамлицькій сільській раді Машівського району Полтавської області (а.с.19).

Також, 12.10.1999р. та 13.12.1999р. секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області Собіборець К. посвідчено заповіти ОСОБА_7 на жилий будинок з надвірними будівлями, що належить їй по спадщині та приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,60 га та знаходяться в с. Козельщина Машівського району Полтавської області, які вона заповідає синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порівну (а.с.33,34).

Крім цього, 07.04.2005р. секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області Собіборець К. посвідчено заповіт ОСОБА_7 на все майно, яке буде належати їй на день смерті синам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах (а.с.35).

На запит позивача до Новотагамлицького старостинського округу виконавчого комітету Машівської селищної ради про надання копії заповіту від 19.01.2006р., останньою 08.07.2024р. повідомлено, що заповіт від 19.01.2006р. від імені померлої ОСОБА_7 зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №4 Новотагамлицькою сільською радою Машівського району Полтавської області, але на зберіганні відсутній, як і відсутня копія реєстру вчинення нотаріальних дій Новотагамлицької сільської ради Машівського району за 19.01.2006 р. за №4 (а.с.30).

03.07.2024р. на запит позивача, Новотагамлицьким старостинським округом виконавчого комітету Машівської селищної ради надано копії наступних заповітів: від 12.10.1999р. №5, від 13.12.1999р. №6 та від 07.04.2005р. №31 та повідомлено, що інформація про їх реєстрацію у спадковому реєстрі відсутня (а.с.32).

Приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Л.В. від 06.06.2024р. відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.2006р. на земельну ділянку площею 4,58 га кадастровий номер :00:001:0034 на території Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області, у зв`язку з неможливістю встановити склад заповіданого майна, відсутністю реєстрації заповіту у Спадковому реєстрі та відсутністю безспірності у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11,12,165-167).

З копій документів зі спадкової справи № 11/2024 після померлої ОСОБА_7 вбачається, що вона заведена 07.02.2024р. з заявою позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини як спадкоємцем за законом та заповітом (а.с.78). Як видно з довідки Центру адміністративних послуг Терешківської сільської ради від 06.01.2024р. ОСОБА_7 до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 , який 08.02.2024р. подав заяву про відмову від спадщини з усіх підстав (а.с.79, 91-92). Інший син померлої, третя особа-2 ОСОБА_3 08.02.2024р. також подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини з усіх підстав спадкування, не заперечує, щоб свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом були видані на ім`я позивача (а.с.96, 99).

За повідомленням виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області від 07.08.2024 р., на ухвалу про витребування доказів, в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2006 р. наявний запис за №4 про посвідчення заповіту 19.01.2006 р. Новотагамлицькою сільською радою Машівського району Полтавської області від імені ОСОБА_7 , але другий екземпляр вказаного заповіту на зберіганні в Новотагамлицькому старостинському окрузі Машівської селищної ради відсутній, а також відсутній на зберіганні заповіт за реєстровим №43 посвідчений 23.03.2006р. Крім цього в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій по Новотагамлицькій сільській раді Машівського району Полтавської області за 2006 р. відсутня інформація про посвідчення заповіту 23.03.2006 р. (а..с170).

З копії журналу реєстрації нотаріальних дій Новотагамлицької сільської ради за 2005-2006 роки, наявний запис під № 4 про реєстрацію заповіту від 19.01.2006р. (а.с.171-173).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що у 2006 році вона працювала секретарем Новотагамлицької сільської ради і дійсно до неї звернулася в кінці березня 2006р. ОСОБА_7 , вона посвідчила її заповіт, але у зв`язку з завантаженістю на роботі, оскільки 24-25.03.2006р. була сесія сільської ради, необхідно було готувати різні документи, з цих підстав ймовірно вона не зареєструвала вказаний заповіт. Натомість вже 26.03.2006р. вона звільнилася з роботи на пенсію, а тому їй невідомо де поділася копія заповіту за 19.01.2006р., хоча вони їх усі підшивають та здають в архів.

5.Мотиви суду

Заповітом, відповідно до положень статті 1233 ЦК України, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до положень статті 213 ЦК України зміст правочину може бути юридично розтлумачений.

Оскільки правочином відповідно до українського законодавства є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. У таких випадках необхідно встановити дійсні наміри сторін. Це означає, що суб`єкт тлумачення повинен встановити загальне для усіх сторін значення слів і понять.

Особливості тлумачення заповіту викладені у статті 1256 ЦК України.

Згідно статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями, тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суд може ухвалити рішення про тлумачення заповіту лише при розгляді юридичного спору між сторонами (пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9).

Як видно з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_7 за життя 7 разів складала заповіти, два з яких 18.03.2008р. та 19.01.2016р., посвідчені Заворсклянською сільською радою Полтавського району Полтавської області на земельну ділянку площею 3,15 га та ніяким з учасників не піддаються сумнівам.

Представник позивача повідомила, що померла була емоційною жінкою, а тому періодично змінювала свою думку, але остання її воля та в цілому зводилася до того, що позивач її старший син, має успадкувати дві належні їй земельні ділянки, тоді як будинок має успадкувати менший син, батьком якого є її нинішній чоловік. До того ж саме, її чоловік третя особа-3 є власником будинку, який, у свою чергу вважає, що в нього є лише один син третя особа-2, а відтак будинок має залишитися лише йому.

Водночас, на території колишньої Новотагамлицької сільської (нині Машівської селищної) ради Машівського (нині Полтавського ) району спадкодавець складала 5 заповітів.

Так, заповіти від 12.10.1999р. та 13.12.1999р., щодо поділу будинку та належної до нього земельної ділянки втратили чинність внаслідок складення заповіту від 07.04.2005р. за яким спадкодавець заповіла все своє майно в рівних частинах, синам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.35).

Разом з тим, після цього, секретарем виконавчого комітету Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області ОСОБА_6 було посвідчено два заповіти від імені ОСОБА_9 , 19.01.2006р., який зареєстрований, але другий екземпляр якого відсутній у сільській раді та 23.03.2006р., який хоча і містить необхідні реквізити, але не зареєстрований у сільській раді, та який позивач просить витлумачити.

Юридична природа заповіту ґрунтується на його законодавчому визначенні як особистого розпорядження фізичної особи на випадок смерті (стаття 1233 ЦК України).

Правова природа цього розпорядження визначається судовою практикою як односторонній правочин, що тягне відповідні правові наслідки.

На заповіт, який є правочином, поширюються загальні положення про правочини, якщо у Книзі шостій ЦК України немає відповідного правила. Водночас загальні правила про правочини, у тому числі про їх недійсність, можуть бути поширені на заповіт у тому випадку, коли це не суперечить суті заповіту та природі спадкування.

Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення нотаріусом (статті 1248, 1249, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення.

Так, у частині першій статті 1257 ЦК України встановлено правило про нікчемність заповіту, складеного з порушенням вимог ЦК України щодо особи заповідача, а також заповіту, складеного з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Аналіз цих статей дає змогу констатувати, що законодавець висуває такі вимоги до форми заповіту: письмова з нотаріальним посвідченням.

Отже, форма заповіту має бути письмова, а порядок його посвідчення - різний: насамперед нотаріусом з додержанням вимог статей 1248, 1249 ЦК України, посадовою особою органів місцевого самоврядування (стаття 1251 ЦК України); іншими посадовими особами, зазначеними у частинах першій-шостій статті 1252 ЦК України, з додержанням вимог частини сьомої цієї статті.

Згідно ч.4 ст. 1247 ЦК України заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з огляду на викладене, оскільки заповіт від 23.03.2006р., який позивач просить витлумачити, не зареєстрований у Журналі реєстрації нотаріальних дій Новотагамлицької сільської ради, а відтак він на підставі ст. 1257 ЦК України є нікчемним, у зв`язку з чим правові підстави для його тлумачення відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Показання свідка про не вчинення реєстрації заповіту у зв`язку з завантаженістю на роботі на чинність заповіту не впливають та протилежного не спростовують.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції ВП ВС при розгляді справи № 522/9893/17 від 25.05.2021р.

Щодо вимог позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Так, безспірним є факт наявності в позивача перешкод для оформлення спадкових прав на земельну ділянку у зв`язку з відмовою нотаріуса у вчиненні такої нотаріальної дії, з огляду на те, що заповіт від 23.03.2006р. не зареєстрований та наявністю інших заповітів, останній з яких взагалі відсутній.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати оцінку наявності у позивача права на спадкування цієї земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями першої черги за законом після померлої ОСОБА_7 є її син ОСОБА_1 позивач у справі, чоловік ОСОБА_4 третя особа-3 та син ОСОБА_3 третя особа-2. При цьому, позивач в установлений законом 6-місячнй строк подав заяву про прийняття спадщини з усіх підстав, тоді як треті особи, в установлений законом строк від прийняття спадщини на користь позивача відмовились з усіх підстав.

Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої матері.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч.1 ст. 1297 цього Кодексу, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивач звернувся з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у його видачі було відмовлено з підстав не реєстрації заповіту від 23.03.2006р., та і у зв`язку з неможливістю встановити склад заповіданого майна та відсутністю безспірності у вчиненні нотаріальної дії

Так, відповідно до статей 1216, 1218, 1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком тих, котрі нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Як свідчать матеріали справи останнім належним чином посвідченим заповітом ОСОБА_7 є заповіт від 19.01.2006р., але його екземпляр як у будь-якої зі сторін, так і у сільській раді відсутній, тобто наразі його зміст невідомий, і в установлений законом строк особа за вказаним заповітом про спадкування не звернулася.

Отже, спадкоємець за заповітом від 19.01.2006р. вважається таким, що спадщину не прийняв.

Натомість, оскільки позивач прийняв спадщину з усіх підстав, а інші спадкоємці, які б належно її прийняли відсутні, а відтак він залишається єдиним спадкоємцем за законом, який належним чином прийняв спадщину.

Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що оскільки зміст заповіту від 19.01.2006р., яким могли бути скасовані попередні заповіти встановити не вдалося, водночас, позивач у справі є єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину після померлої матері за законом, інші спадкоємці першої черги від своєї частки у спадщині відмовилися, зокрема й на його користь, наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є перешкодою для нього для оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 4, 5783 га, кадастровий номер :00:001:0034 в нотаріальному порядку, а тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на цю земельну ділянку, але як за спадкоємцем за законом, а не заповітом.

6.Мотиви розподілу судових витрат

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи те, що Машівська селищна рада Полтавського району Полтавської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці, які належним чином прийняли спадщину відсутні, водночас селищна рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивача, не перешкоджала йому реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Машівської селищної ради, як відповідача, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 142, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК, ст. ст. 181,182,213, 1256, 1216, 1218, 1219 ЦК України, ст. ст. 81, 126, 328 Земельного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Машівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Лариса Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про тлумачення заповіту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4, 5783 га, кадастровий номер :00:001:0034, призначену для товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Машівської селищної (колишньої Новотагамлицької сільської) ради Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір віднести на його рахунок та з відповідача не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Машівська селищна рада Полтавської області, розташована в селищі Машівка, вул. Незалежності, 113, Полтавського району Полтавської області, .

Третя особа 1: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Ївженко Лариса Володимирівна, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 4.

Третя особа -2: ОСОБА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа -3: ОСОБА_4 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2024 року.

Суддя С.В. Кравець