Справа № 172/184/24
Провадження № 2/172/67/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_3 вказує, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року. У зв`язку з тим, що сімейні стосунки у них не склалися, шлюб за рішенням суду від 16.06.2016 року був розірваний. Дитина увесь час проживала та проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Батько дитини залишився проживати на окупованій території і наразі вже відомо, що отримав громадянство рф. Протягом майже всього життя дитини не приймав участь та не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Мати дитини одна опікується донькою, виховує її, займається її оздоровленням та утримує. ОСОБА_4 навчається у 9 класі Красилівського ліцею Калинівської селищної ради Броварського району Київської області та має успіхи у навчанні. Відповідно до характеристики, дівчинка має достатній рівень організованості, відповідальності та дисципліни, комунікативна та добра. Крім того, вказано, що батько жодного разу не цікавився навчанням доньки. Разом з тим, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2018 року з відповідача стягуються аліменти, однак батьком з 2018 року жодного разу не були сплачені кошти на утримання доньки, що свідчить про повну відсутність цікавості до життя ОСОБА_4 і станом на 01.02.2024 року розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 186316,77 грн. Таким чином є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, враховуючи його відсутність у житті доньки, відсутність участі у вихованні, фізичному та психічному розвитку, відсутність виконання обов`язків як батька, а також враховуючи несплату аліментів і взагалі відсутність спілкування, бо місце його перебування держава-агресор рф. Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2009 року народження, стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою від 08.03.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 19.08.2024 року замінено третю особу у справі службу у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Броварського району Київської області на належну - орган опіки та піклування виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

Представник позивача ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Булкот В. надав суду клопотання про заміну третьої особи та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження якої матір`ю записана ОСОБА_7 , батьком - ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року по 16.06.2016 року, коли їх шлюб був розірваний відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно з розрахунком державного виконавця Ровеньківського відділу ДВС у Ровеньківському районі Луганської області станом на 23.01.2024 року у ОСОБА_2 наявна заборгованітись зі сплати аліментів у сумі 186316,77 грн.

З характеристики, виданої директором Красилівського ліцею Калинівської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_4 , 2009 рок ународження є ученицею 9-А класу вказаного освітнього закладу. Дівчинка зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні, має добрий загальний розвиток, хорошу пам`ять. Характеризується організованістю, пунктуальністю, дотриманням правил, працелюбністю, доброзичливістю. Життєрадісна, охайна, привітна, з повагою ставиться до товаришів і старших за себе. До виконання громадських доручень ставиться відповідально і добросовісно, бере активну участь у громадському житті класу і школи. Матір дівнички цікавиться навчанням дитини та її поведінкою, відвідує класні та загально шкільні батьківські збори, має постійний зв`язок з класним керівником. Батько ОСОБА_2 жодного разу не цікавився навчанням доньки, не відвідував збори.

Згідно з довідкою Краислівської медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 23.01.2024 року ОСОБА_4 , 2009 року народження звертається за медичною допомогою у супроводі матері ОСОБА_1 , декларація із сімейним лікарем укладена ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має зареєстроване місце проживання в с. Красилівка Броварського району Київської області, де і проживає фактично, відповідач зареєстрований в м. Красний Луч Луганської області.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, які полягають у такому: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 164 СК України передбачені підстави, за якими мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2000 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Під час судового розгляду справи встановлено, що позивачка проживає у Київській області та проживала там постійно. Відповідач проживає у Луганській області, що знаходиться на значній відстані від дитини з матір`ю. З 24.02.2022 року територія Луганської області тимчасово окупована. Вказані обставини створюють суттєві труднощі для спілкування батька з дитиною та участі у її вихованні. Крім того, суд зазначає, що несплата відповідачем аліментів на утримання дитини не є підставою для позбавлення його батьківських прав, так як позбавлення батьківських прав є крайнім заходом до особи, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Таким чином, позивачкою не доведено достатніми доказами факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , 2009 року народження без поважних причин, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 150, 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк