МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р. Справа №370/2423/15-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., при секретарях Лузану І.В., Гребінській Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач вказала, що відповідно до договорів дарування від 11.03.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романовським Б.П., реєстраційні номери № НОМЕР_1 , 351, 352, нею було набуто право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , земельні ділянки, площами 0.250 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0.0826 га, для ведення особистого селянського господарства. В подальшому відповідно до вимог законодавства 11.03.2013 року вищезазначені договори було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

З договору дарування житлового будинку слідує, що нею було отримано у дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, до складу споруд, окрім інших перелічених у договорі входили: огорожа та криниця, які позначені на технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок під літерами №1-7 та №1. У 2014 року оскільки подарований їй житловий будинок був старим, 1961 року побудови, тому вона вирішила здійснити його реконструкцію та реконструкцію господарських будівель та споруд. З цією метою вона звернулася до Копилівської сільської ради. Рішенням № 26 від 28.08.2014 року Копилівської сільської ради було надано дозвіл на реконструкцію будинку. 29.09.2014 року після отримання дозволу Копилівської ради, було направлено до Державної архітектурно-будівельної інспекції України повідомлення про початок будівельних робіт, а по завершенню реконструкції житлового будинку та прийняття його до експлуатації, Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції 22.01.2015 року було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та видано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 .

По сусідству з належним їй домоволодінням розташоване домоволодіння відповідача ОСОБА_2 та його сина, з якими у неї склалися неприязні стосунки внаслідок необґрунтованих претензій щодо нібито зайняття належної їм земельної ділянки, нібито збільшення фундаменту реконструйованого житлового будинку та інших дрібних капостей. Так, дочекавшись її відсутності та відсутності членів її сім`ї та робітників, відповідач самовільно частково зруйнував фундамент будинку, а в осени 2014 року без будь-якого обговорення з нею або іншими членами її сім`ї розібрав паркан між їхніми домоволодіннями, а саме, повитягував дерев`яні стовпи, лаги та шиферні листи (плити). Крім того, відповідачем було демонтовано верхнє бетонне кільце колодязя, а сам колодязь забетонований, що унеможливлює його використання за призначенням. Разом з тим, відповідач самовільно під`єднався до належного їй колодязя та користується водою за допомогою водяного насосу.

Вищенаведені дії відповідача, які порушують її право власності на користування та розпорядження належним їй майном вважає незаконними, а тому вважає, що вона має право вимагати від нього (відповідача) усунення даних перешкод.

Враховуючи викладене, позивач просила суд: зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном, яке розташоване по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відновити демонтований паркан шляхом встановлення двох дерев`яних стовпів, дерев`яних лаг та двох шиферних листів (плит), демонтувати бетонне накриття на колодязі, встановити залізобетонне кільце колодязя діаметром 1 метр та демонтувати з колодязя водяний насос з пластиковими трубами.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2015 року дану справу передано на розгляд судді Косенко А.В.

Ухвалою судді Косенко А.В. від 20.10.2015 року відкрито провадження у справі, встановлено відповідачу строк на подачу заперечень.

31.03.2016 року від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він вказав, що позов вважає не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, вважає, що позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування позовних вимог.

Ухвалою суду від 31.03.2016 року витребувано від відповідача ОСОБА_2 : копію договору купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_2 ; копію технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 05.05.2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном та зобов`язати вчинити певні дії, - зупинено до постановлення рішення Макарівським районним судом Київської області у цивільній справі № 370/1028/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування свідоцтва про право власності.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2017 року дану справу передано на розгляд судді Мазки Н.Б.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 20.02.2017 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування свідоцтва про право власності у справі № 370/1028/15-ц.

Ухвалою судді Мазки Н.Б. від 07.04.2020 року поновлено провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з повідомленням сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року зупинено провадження по цивільній справі №370/2423/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії, до закінчення розгляду Макарівський районним судом Київської області та прийняття рішення, яке набере законної сили у іншій справі №370/2414/19 (провадження №2/370/242/20), що розглядається в порядку цивільного судочинства, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером: :01:012:0005 шляхом знесення незаконно спорудженої будівлі на земельній ділянці.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату від 07.04.2023 року № 178 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 року дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В.

Ухвалою судді Білоцької Л.В. від 13.04.2023 року поновлено провадження у справі № 370/2423/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України судом ухвалено рішення про проведення підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 21.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судовий розгляд справи відкладався неодноразово, черговий раз на 10.04.2024 року.

У судове засідання 10.04.2024 року позивач не з`явилася, від її представника адвоката Дряпачка С.І. надійшла заява про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити, справу розглянути без його та позивача участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через оголошення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, позивач ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу 18.10.2014 року змінила прізвище ОСОБА_6 на ОСОБА_7 (а.с. 6).

Відповідно до договорів дарування від 11.03.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романовським Б.П., реєстраційні номери № 350, 351, 352, нею було набуто право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 та на земельні ділянки, площами 0.2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0.0826 га, для ведення особистого селянського господарства. В подальшому відповідно до вимог законодавства 11.03.2013 року вищезазначені договори було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номера витягу 1115977, 1118203 (а.с. 7-11).

Як вбачається з договору дарування житлового будинку, позивачем було отримано у дар житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, до складу споруд, окрім інших перелічених у договорі входили огорожа та криниця, які позначені на технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок під літерами №1-7 та №1 (а.с. 12-13).

Як вказала позивач та що не заперечив відповідач, суміжним із позивачем ОСОБА_3 землевласником за адресою: АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_2 .

У провадженні Макарівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 370/2414/19 за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Пізняхівського Федора Миколайовича до ОСОБА_5 , треті особи на стороні позивача: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. У вказаній справі ОСОБА_2 посилався на те, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 , а також двох земельних ділянок з кадастровим номером :01:012:0005 площею 0,250 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та з кадастровим номером :01:012:0009 площею 0,1321 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 10.10.2007 року. Суміжним із позивачем ОСОБА_2 землевласником є відповідач ОСОБА_8 . Посилаючись на порушення своїх прав, ОСОБА_2 просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0005, що належить йому на праві приватної власності та зобов`язати відповідача знести незаконно споруджену будівлю на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 01.06.2021 року у справі № 370/2414/19 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, яким вирішено усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0005, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та зобов`язати ОСОБА_1 знести незаконно споруджену будівлю на вказаній земельній ділянці.

Проте, Постановою Київського апеляційного суду від 18.11.2021 року вказане рішення суду від 01.06.2021 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову (а.с. 107-109).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції від 01.06.2021 року суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до договорів дарування укладених між ОСОБА_9 , та ОСОБА_3 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) від 11.03.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Романовським Б.П., реєстраційні номери № 350, 351, 352, відповідачкою ОСОБА_3 , (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 ) було набуто право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки площами 0,250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0826 га для ведення особистого селянського господарства. В подальшому з метою проведення реконструкції житлового будинку та господарських споруд відповідачка звернулася до Копилівської сільської ради, яка рішенням №26 від 28.08.2014 року надала дозвіл на реконструкцію. 29.09.2014 року після отримання дозволу сільської ради, відповідачкою було направлено до Державної архітектурно-будівельної інспекції України повідомлення про початок будівельних робіт. А по завершенню реконструкції житлового будинку та прийняття його до експлуатації Реєстраційною службою Макарівського районного управління юстиції 22.01.2015 року було зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та видано відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 . В свою чергу, ОСОБА_9 , набула право власності на земельну ділянку площею 0,344 га на підставі договору дарування від 06.03.2004 року, укладеного з ОСОБА_10 , посвідченого приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., реєстровий номер 681. А ОСОБА_10 , ця земельна ділянка належала на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №000748. В ході розгляду справи до суду було представлено висновок відповідної експертизи, яка встановила факт накладення фактичного землекористування відповідача на земельну ділянку позивача. Також було зазначено, що на частині земельної ділянки позивача знаходиться частина житлового будинку відповідача з прибудовами. В той же час, в матеріалах справи відсутні належні відомості з приводу того, які саме будівлі та в якому розмірі накладаються на земельну ділянку позивача (а.с. 107-109).

Згідно листа від 20.05.2021 року № 530 землевпорядної організації ПП «Яран і К» встановлено, що розглянувши адвокатський запит від 10.05.2021 за №41/1-цс, щодо проведення аерофотозйомки земельної ділянки гр. ОСОБА_5 кадастровий номер :01:012:0085 та будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці, та в результаті проведеної аерофотозйомки та геодизичних обмірів будівлі гр. ОСОБА_5 та використовуючи дані Державного земельного кадастру (координати поворотних точок земельних ділянок) було встановлено: що тильний кут правої сторони будинку на 14 см знаходиться на земельній ділянці гр. ОСОБА_2 кадастровий номер :01:012:0005. Відстань фасадного правого кута будинку до межі земельної ділянки складає 19 см. Також було виявлено, що з фасаду земельних ділянок гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_2 цегляний стовп та ворота, які були встановлені гр. ОСОБА_2 знаходяться 70 см на земельній ділянці гр. ОСОБА_5 (додаток 1) (а.с. 128-130).

Інших доводів на спростування викладених позивачем обставин у позові відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд керується також наступним.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту вільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Позивач в даному бажає захисти свої порушені права шляхом відновлення демонтованого паркана шляхом встановлення двох дерев`яних стовпів, дерев`яних лаг та двох шиферних листів (плит) та демонтувати бетонне накриття на колодязі, встановити залізобетонне кільце колодязя діаметром 1 метр та демонтувати з колодязя водяний насос з пластиковими трубами.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов обґрунтованим таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач будучи власником житлового будинку та земельних ділянок не може у повній мірі користуватися своїм майном на власний розсуд, оскільки відповідач порушує таке її право.

Щодо розподілу судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, судом встановлено, що позивачем при подачі даного позову понесено судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн. Оскільки позов задоволено повністю, тому сплачений судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй нерухомим майном житловим будинком, яке розташоване по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відновити демонтований паркан шляхом встановлення двох дерев`яних стовпів, дерев`яних лаг та двох шиферних листів (плит), демонтувати бетонне накриття на колодязі, встановити залізобетонне кільце колодязя діаметром 1 метр та демонтувати з колодязя водяний насос з пластиковими трубами.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 10.04.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 : остання відома адреса проживання АДРЕСА_4 .

Суддя Л.В. Білоцька