Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2024 р. Справа № 608/1728/24

Номер провадження2/608/719/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

представника позивача адвоката Каліннікова М. О.,

представника відповідачів

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Квятковського Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. В позовній заяві вказав, що є власником 19/50 частин житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що стверджується Договором купівлі продажу від 19.02.1991. Інша частка 31/50 цього будинку належить відповідачам. Отже, сторони у справі є співвласниками житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Позивач просить виділити в натурі його частку з даного житлового будинку, а саме: гараж-сарай, підвал а1 площею 13,7 кв.м., підвал а2 площею 13,7 кв.м., веранда та одна друга частка огорожі, а також наступні приміщення: підвал 1-1 площею 4,0 кв.м.; підвал 1-2 площею 6,3 кв.м.; підвал 1- 3 площею 8,1 кв.м.; коридор 1-4 площею 3,8 кв.м.; кімната 1-5 площею 9,2 кв.м.; кімната 1-6 площею 15,6 кв.м.; кімната 1-7 площею 19,1 кв.м.; кімната 1-8 площею 8,9 кв.м.; коридор 1-9 площею 4,9 кв.м.; кухня 1-10 площею 6,6 кв.м.; ванна 1-11 площею 4,0 кв.м; припинити право спільної часткової власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; визнати право власності на вказану частину житлового будинку.

Представник позивача - адвокат Калінніков М. О. в судовому засіданні позов підтримує, просить задоволити.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Квятковський Д. В. позов визнає.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, згідно яких позов визнають та просять розгляд справи проводити без їхньої участі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується поштовим повідомленням про отримання повістки.

Вислухавши адвокатів Каліннікова М. О., ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу).

За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником 19/50 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.02.1991 року, записано в реєстрову книгу №10 із реєстраційним номером №1548 від 04.03.1991р.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є власниками решти частини жилого будинку - 31/50 частка. Їхні частки у спільному майні вже були виділенні у відокремлені квартири, зокрема: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.1994; ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_3 по вказаній адресі , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.1994.

Таким чином, позивач з відповідачами є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

У фактичному користуванні позивача перебувають приміщення загальною площею 90,2 кв.м., в тому числі житлова - 43,3 кв.м., гараж-сарай, підвал а1 площею 13,7 кв.м., підвал а2 площею 13,7 кв.м., веранда та 14 огорожі. Приміщення складаються з: підвал 1-1 площею 4,0 кв.м.; підвал 1-2 площею 6,3 кв.м.; підвал 1-3 площею 8,1 кв.м.; коридор 1-4 площею 3,8 кв.м.; кімната 1-5 площею 9,2 кв.м.; кімната 1-6 площею 15,6 кв.м.; кімната 1-7 площею 19,1 кв.м.; кімната 1-8 площею 8,9 кв.м.; коридор 1-9 площею 4,9 кв.м.; кухня 1-10 площею 6,6 кв.м.; ванна 1-11 площею 4,0 кв.м.

Згідно наказу відділу архітектури та містобудівного кадастру Чортківської міської ради № 68/10-08 від 28 червня 2024 року затверджено рішення про зміну адреси новоствореному об`єкту у процесі виділення в натурі частки - індивідуальному житловому будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 ».

Згідно Довідки Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації за №249 від 18.03.2024 виділ 19/50 частини жилого будинку по АДРЕСА_1 в новоутворений об`єкт нерухомого майна: житловий будинок по АДРЕСА_1 проводиться без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства не потребує отримання дозволу на їх проведення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

При виділенні в натурі частки зі спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( ст.364 ЦК України).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Частиною 1 статті 358, статтями 361, 362 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. При цьому, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а інші співвласники мають переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному із співвласників виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 442/7505/14). Згідно частин 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державні реєстрації.

Згідно статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, зокрема, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_3 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та припинення права такої власності підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 15, 16, 25, 30, 355, 356, 358, 361, 362, 364, 367 Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , зареєстрованої по АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_6 , ОСОБА_6 , зареєстрованого по АДРЕСА_6 про виділення в натурі частки із спільної часткової власност, задоволити.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 19/50 частин спільного майна за адресою: будинок АДРЕСА_1 , а саме: гараж-сарай, підвал а1 площею 13,7 кв.м., підвал а2 площею 13,7 кв.м., веранда та одна друга частина огорожі, а також наступні приміщення: підвал 1-1 площею 4,0 кв.м.; підвал 1-2 площею 6,3 кв.м.; підвал 1- 3 площею 8,1 кв.м.; коридор 1-4 площею 3,8 кв.м.; кімната 1-5 площею 9,2 кв.м.; кімната 1-6 площею 15,6 кв.м.; кімната 1-7 площею 19,1 кв.м.; кімната 1-8 площею 8,9 кв.м.; коридор 1-9 площею 4,9 кв.м.; кухня 1-10 площею 6,6 кв.м.; ванна 1-11 площею 4,0 кв.м. та припинити право спільної часткової власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з гаража- сарая, підвала а1 площею 13,7 кв.м., підвала а2 площею 13,7 кв.м., веранди та однієї другої огорожі, а також з наступних приміщень: підвал 1-1 площею 4,0 кв.м.; підвал 1-2 площею 6,3 кв.м.; підвал 1-3 площею 8,1 кв.м.; коридор 1-4 площею 3,8 кв.м.; кімната 1-5 площею 9,2 кв.м.; кімната 1-6 площею 15,6 кв.м.; кімната 1-7 площею 19,1 кв.м.; кімната 1-8 площею 8,9 кв.м.; коридор 1-9 площею 4,9 кв.м.; кухня 1-10 площею 6,6 кв.м.; ванна 1-11 площею 4,0 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1728/24

Рішення набирає законної сили « » 2024 р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: