ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9026/24 Справа № 205/4483/24 Суддя у 1-й інстанції - Бізяєва Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк»,

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

12.04.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 29.05.2019 року, станом на 15.01.2024 року у розмірі 226 097, 28 грн. та понесені судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року узадоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.08.2024 рокувід Акціонерного товариства «Універсал Банк»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що підписуючи Анкету-заяву Клієнт погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. У анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладання має рівнозначні юридичні наслідки на документах та електронних носіях.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитом, боржником не надано.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.76-79), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

29.05.2019 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання анкети - заяви було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту із можливістю його корегування на поточний рахунок.

Положеннями анкети - заяви визначено, що анкета - заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів "Monobank" в редакції затвердженій протоколом правління № 46 від 24.11.2021, яка набула чинності з 27.11.2021.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15.01.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором від 29.05.2019 становить 226 097,28 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Також, в матеріалах справи наявні паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та інформація щодо "Чорної картки Monobank" в яких зазначено умови, тарифи, правила надання банківських послуг у яких відсутні будь чиї підписи.

Згідно доданої до позовної заяви анкети - заяви від 29.05.2019 до договору про надання банківських послуг вбачається, що в ній міститься підпис відповідача ОСОБА_1 який при підписанні вказаної вище анкети - заяви погодився з тим, що дана заява разом з умовами і правилами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Разом з тим, вказані вище документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин. Анкета - заява від 29.05.2019 містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, натомість не містить жодних даних про умови кредитування та обрання конкретної банківської послуги. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо рішення прийнятого банком за результатами розгляду анкети - заяви відповідача від 29.05.2019 з приводу видачі кредитних коштів.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 29.05.2019, у відповідача по справі ОСОБА_1 наявна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 226 097,28 грн., при цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження видачі відповідачу банківської картки, відкриття поточного рахунку з розміром кредитного ліміту, а також відсутня виписка з такого рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та, відповідно, коштами та наявність у нього заборгованості за кредитом.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений виключно самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути достатнім й безсумнівним доказом наявності заборгованості в розмірі, на якому наполягає банк.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в «Універсал Банк» , відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про нарахування відсотків за користування кредитними коштами, як і можливість стягнення сум нарахованих відсотків за рахунок тіла кредиту, а також не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, анкета-заява не містить розміру кредитного ліміту і строку його повернення (користування ним).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року в справі № 393/126/20.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем по справі ОСОБА_1 кредитних коштів та їх розмір, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що до позовної заяви позивач не надав:

- рішення, яке було прийнятого банком за результатами розгляду анкети - заяви відповідача від 29.05.2019 з приводу видачі кредитних коштів,

- докази на підтвердження видачі відповідачу банківської картки,

- докази на підтвердження відкриття відповідного банківського рахунку з розміром кредитного ліміту,

- виписку з такого рахунку, з якої можливо було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою та, відповідно, коштами та наявність у нього заборгованості за кредитом

Таким чином, позивачем не доведені позовні вимоги.

Апеляційна скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовує.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: