Провадження № 2/161/503/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/22450/23 за позовною заявою ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5502760 від 07 лютого 2022 року в сумі 122 012,50 гривень, з яких сума кредиту 25 000 гривень, сума процентів 97 012,50 гривень; та судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві; не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляли, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві.

При цьому, судом не приймається до уваги відзив на позовну заяву, поданий до суду 07 лютого 2024 року представником відповідача адвокатом Чабаном Р.Л. Оскільки судом достовірно встановлено, що відповідно до ухвали суду від 28 грудня 2023 року відповідачу ОСОБА_1 було надано 20-денний строк на подання відзиву з дня одержання копії ухвали про відкриття проваження. Ухвала суду від 28 грудня 2023 року була отримана відповідачем ОСОБА_1 шляхом доставлення на електронну адресу. Однак, відзив на позовну заяву був поданий до суду представником відповідача адвокатом Чабаном Р.Л. лише 07 лютого 2024 року та без клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом.

Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

07 лютого 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 5502760 (а.с. 55-59). Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, ТзОВ «Авентус Україна» надало ОСОБА_1 на умовах строковості, зворотності, платності фінансовий кредит в сумі 25 000,00 гривень. Кредит наданий строком на 360 днів, знижена процентна ставка 0,796 % за день користування кредитом, стандартна процентна ставка 1,99 % за день користування кредитом.

19 червня 2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 19-06/2023-Ф. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТзОВ «Авентус Україна» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право вимоги, зокрема, до боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 5502760 від 07 лютого 2022 року належним чином не виконав. В результаті чого, в нього, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в сумі 122 012,50 гривень, з яких сума кредиту 25 000 гривень, сума процентів 97 012,50 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна».

Суд звертає увагу, що сторона відповідача, зазначаючи, що позивачем не надано доказів щодо укладення кредитного договору та надання коштів у кредит, також заперечує факт укладення такого договору та отримання кредитних коштів.

Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2019 року (справа № 917/1307/18) розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності.

Таким чином, суд констатує, що сторона відповідача, заперечуючи проти позову, вдалась саме до концепції негативного доказу, в свою чергу повністю самоусунувшись від подання доказів на підтвердження своїх заперечень.

Відповідач та його представник, заперечуючи факт укладення кредитного договору, та отримання кредитних коштів, зобов`язані були надати будь-які належні, достатні та достовірні докази на підтвердження своїх заперечень, зокрема, довідки банківських установ щодо вичерпного переліку наявних банківських карт, емітованих на ім`я відповідача, виписок за вказаними картками, які б підтвердили відсутність зарахування кредитних коштів тощо.

Однак, всі без виключення заперечення сторони відповідача були зведені до нібито недоведеності саме позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Суд вважає такі заперечення сторони відповідача надуманими та необґрунтованими. В свою чергу, докази, надані стороною позивача, суд вважає достатніми, достовірними та належними.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному об`ємі та стягнення з відповідача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» виниклої заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному об`ємі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Одночасно з поданням позовної заяви, представником позивача, адвокатом Крюковою М.В. подано до суду докази щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу на суму 10 000,00 гривень та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката Крюкової М.В.. не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони. Про що також зазначає сторона відповідача.

Позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було реально понесено та документально підтверджено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гривень. При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному об`ємі. Однак, суд звертає увагу на обсяг наданих адвокатом послуг, а також те, що вказана цивільна справа не є складною. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 526, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» () 122 012,50 гривень заборгованості за договором про споживчий кредит № 5502760 від 07 лютого 2022 року, з яких сума кредиту 25 000 гривень, сума процентів 97 012,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» () понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» () понесені і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко