1Справа № 332/4978/24 2-о/335/409/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності документу
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю із Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності документу.
Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху за наступних обставин.
Частиною 3 та 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.
Пунктом 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Заявник ОСОБА_1 просила суд встановити факт належності їй архівних довідок № 46/11-01/1; 46/11-01/2; 47/11-02/1; 47/11-02/2 від 02.07.2020 року, виданих архівним відділом Пологівської міської ради, оскільки в даних архівних довідках допущені помилки та по батькові заявниці вказано на російській мові « ОСОБА_2 », тоді як в перекладі на українську мову по батькові буде звучати як « ОСОБА_3 ».
У заяві ОСОБА_1 вказує, що встановлення факту належності заявнику вказаних архівних довідок має для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на оформлення пенсії за віком.
У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
З Листа Верховного Суду від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.
Однак, всупереч наведеним вище роз`ясненням Верховного Суду України, заявником не надано докази про реорганізацію/ліквідацію колгоспу імені Щорса, на підтвердження того, що іншим чином неможливо внести виправлення до відомостей про нарахування заробітної плати працівнику вказаного підприємства, ніж в судовому порядку встановити факт належності заявнику відповідних архівних довідок, виданих іншим органом.
Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, має бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.
Разом з тим, в порушення вищезазначених вимог, у заяві не заявником зазначено та не надано доказів, які б підтверджували неможливість підтвердження заявленого нею факту позасудового (зокрема, відсутні докази на підтвердження звернення її до установи, яка видала документ в якому встановлені розбіжності), що б визначало необхідність встановлення факту належності їй архівних довідок виключно в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня надходження заяви до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків.
Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду, в інакшому випадку буде повернена заявникові.
Керуючисьст.ст.175, 177, 185, 260, 316, 318 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності документу - залишити без руху.
Встановити заявнику строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.
Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Новасардова