Справа № 174/923/24
п/с № 2/174/349/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона як інвалід другої групи і внутрішньо переміщена особа, в липні 2023 року отримувала безкоштовні обіди від благодійного фонду «Карітас». 25.07.2023 вона отримала харчування і звернула увагу на те, що одна страва (смажена печінка) була поганої якості та повідомила про це працівника закладу харчування. Відповідач розповсюдила інформацію в Телеграм каналі (група ВПО) нібито вона подала з цього приводу скарги в різні інстанції і через це не один благодійний фонд не хоче працювати з ними, внаслідок цих дій відповідача люди почали її ображати та обзивати. Також відповідач прибрала її з всіх списків на допомогу ВПО. Ці її дії негативно вплинули на емоційний стан позивача, стан її здоров`я погіршився, з цього приводу вона зверталась до лікарні, а також до органів поліції.

Крім того 12.12.2023 позивач хотіла оформити допомогу, яку надавав благодійний фонд OXFAM, але відповідач повідомила, що вона її не отримає та викликала працівників поліції, для того, щоб вигнати її з кабінету, де проводилась реєстрація. Наступного дня, в мережі Телеграм, відповідачем була розповсюджена інформація про припинення реєстрації на допомогу, через те, що ОСОБА_1 «пише кляузи на фонд». Але жодної скарги на фонд вона не робила. Після цього позивача деякі учасники групи знов звинуватили в тому, що вони не отримують допомогу через неї. 15.12.2023 вона звернулась до поліції з заявою про наклеп. Таким чином, відповідач систематично розповсюджує про неї неправдиву інформацію, що спричиняє їй моральні страждання, бо змушена виправдовуватись та доказувати свою невинуватість, займатись непритаманними їй справами, що порушує її звичний спосіб життя, пригнічує та негативно впливає не її самопочуття. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у сумі 25 000,00 грн.

Ухвалою від 24.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що як людина з інвалідністю другої групи і внутрішньо переміщена особа з Волноваської ОТГ в липні 2023 року отримувала безкоштовні обіди від благодійного фонду «Карітас». 25.07.2023 вона отримала харчування і звернула увагу на те, що одна страва (смажена печінка) була зеленого кольору. Принесла страву до кафе, там була ОСОБА_2 , почалася сварка. Коли вони вийшли, то дочка позивача прочитала в Телеграм каналі, де адміністратором є ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 скаржилась, що не є правдивим. Люди почали позивача ображати та обзивати. Дочка позивача зателефонувала та попросила видалити повідомлення, але цього не зробили, потім вони пішли написали заяву про наклеп.

Другий випадок стався тоді, коли позивач прийшла оформити допомогу тому, що ОСОБА_2 виставила оголошення для Волноваського ОТГ, жодної людини не запитали звідки вони, у ОСОБА_2 були списки і вона сказала, що ви туди не потрапите. Потім почався конфлікт і викликали поліцію. Знайомі думали, що через неї, позивача, припинили реєстрацію. Штраф вона сплатила, а потім довелося його повертати.

Це спричиняє їй моральні страждання та негативно впливає на її здоров`я і вона зверталась до лікаря. У неї порушився сон, у неї онкологія щитоподібної залози, тому стреси їй протипоказані.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Пояснила, що є особою з інвалідністю третьої групи та виховує дитину з інвалідністю першої групи, а також внутрішньо переміщеною особою. В м. Вільногірську внутрішньо переміщені особи з вразливих категорій від благодійної організації отримували харчування. В кафе «У ОСОБА_4 » на передостанній день вона прийшла та побачила, що кухар плаче. Запитала в Телеграм каналі у кого була погана їжа, оскільки ніхто окрім ОСОБА_1 не скаржився. Кухарі надали чеки, що їжа свіжа. Було прийнято рішення видалити ОСОБА_1 з Телеграм каналу ВПО Вільногірськ.

Щодо другого випадку. Депутат, який опікується своїми ВПО, просив надати грошову допомогу ВПО, в понеділок для Волновахи. ОСОБА_1 прийшла на другий день, вона зайшла в кабінет, їй сказали, щоб вона зайняла чергу. Почався скандал, викликали поліцію, співробітники поліції ОСОБА_1 не могли вивести. Довелося припинити реєстрацію. Наступного дня керівництво заборонило їм оформлювати допомогу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки від 01.07.2022 № 1244- виданої УСЗН ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 7).

28.07.2023 ОСОБА_1 зверталась до лікаря, згідно запису в медичній карті амбулаторного хворого, їй встановлено діагноз гостра реакція на стрес (конфлікт в соцмережах) (а.с. 8).

З роздруківки долученої до матеріалів справи вбачається, що вона містить дописи від особи на ім`я « ОСОБА_5 » щодо ОСОБА_1 та висловлювання інших осіб, які змістовно пов`язані із цими дописами і мають негативний по відношенню до позивача характер (а.с. 10-20).

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку № 2188, ОСОБА_1 зверталася до ВП № 4 (м. Вільногірськ Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) з заявою про здійснення на неї наклепу ОСОБА_2 в соцмережі (а.с. 21).

Згідно листа № 44.4-6211 від 18.08.2023 та № 44.4-9077 від 30.11.2023 ВП № 4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за заявою ОСОБА_1 здійснено перевірку її звернення та проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_2 (а.с. 22, 23).

15.12.2023 ОСОБА_1 зверталась до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за наклеп в соціальних мережах, заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» (а.с. 24, 25).

Згідно листа № 44.4-428 від 15.01.2024 ВП № 4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за заявою ОСОБА_1 здійснено перевірку її звернення та в діях ОСОБА_2 протипраних дій не вбачається (а.с. 26).

03.04.2024 ОСОБА_1 зверталась до ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 173-1 КУпАП за фактом поширення неправдивих чуток про неї (а.с. 27, 28).

Згідно листа № 44.4-4532 від 02.05.2024 ВП № 4 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, за заявою ОСОБА_1 здійснено перевірку її звернення та проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_2 (а.с. 29).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вирішуючи цей спір, слід виходити з таких положень закону.

Конституцією України гарантовано кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію, що честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У ст. 201 ЦК України закріплено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно зі ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

За змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Узагальнюючи доводи позивача, суддя звертає увагу на наступне. ОСОБА_1 в позовній заяві вказує на те, що ОСОБА_2 розповсюджувала в групі Телеграм неправдиву інформацію про неї. Вимог щодо спростування недостовірної інформації позивач не заявляла. Тому це питання судом не вирішується.

Однак при цьому позивач вказує на те, що події, які відбувались порушили її звичний спосіб життя, негативно на неї вплинули, сварки, негативні емоції вплинули на її стан здоров`я (він погіршився), вона була змушена звертатись в поліцію, що підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, за змістом статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У разі вирішення спору судом розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються моральні втрати особи, що призвели до порушення її нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також враховуються обставини, що призвели до погіршення або позбавлення можливості реалізації особою своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо до розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 справа № 752/17832/14-ц.

Суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що суттєво нижче визначеної позивачем суми, однак відповідає обставинам справи, характеру і обсягу душевних страждань позивача ОСОБА_1 та засад розумності, виваженості та справедливості.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААБ № 882148, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 9).

Виходячи з цього та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 9,70 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. В іншому розмірі судовий збір - віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 9,70 грн.

В іншому розмірі судовий збір - віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 30.10.2024 року.

Суддя І.А. Ілюшик