Провадження № 2/161/3337/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 жовтня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.05.2021 року між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики № -70639, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 4000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № -70639 від 03.05.2021 року, що акцептована відповідачем 03.05.2021 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача.

ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» належним чином виконав свої зобов`язання за Договором позики, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому Договором.

07.09.2021 року, між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 07-09/21, відповідно до умов якого, ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників, у тому числі за Договором позики № -70639 від 03.05.2021 року.

У свою чергу, 10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників ТзОВ «Коллект Центр», в тому числі за Договором позики № -70639 від 03.05.2021 року, що укладений між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 10.05.2024 року утворилася заборгованість в розмірі 27 166 грн. з яких: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 23166 грн. - заборгованість за відсотками.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики № -70639 від 03.05.2021 року в сумі 27 166,00 грн., та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 03.05.2021 року між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики № -70639, який укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти), що акцептована відповідачем 03.05.2021 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з врахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та ч. 1 ст. 205 ЦКУ). Також зазначено анкетні відомості про позичальника, зокрема, прізвище ім`я по-батькові, РНОКПП, адреса реєстрації, номер мобільного телефону, банківський рахунок, договір підписаний одноразовим ідентифікатором W4Z4S7XG (а.с. 9). За умовами договору, відповідач отримав кредит в розмірі 4000,00 грн., строк користування кредитними коштами 20 днів, відсоткова ставка 1,95 % за один день користування кредитом (а.с.5-12).

Відповідно до п. 2.1 Договору, Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язати повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом, у порядку встановленому цим договором.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання позики в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується інформаційною довідкою оператора платіжних послуг PSP Platon (а.с. 13).

Отже, судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.

Із розрахунку заборгованості, наявним в матеріалах справи, заборгованість ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс», станом на 07.09.2021 рік становила 5560 грн. (а.с. зворот 13-14).

07.09.2021 року, між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 07-09/21, відповідно до умов якого, ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників, у тому числі за Договором позики № -70639 від 03.05.2021 року (а.с.17-19).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги № 07-09/21 від 07.09.2021 року, ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5560 грн. (а.с. зворот 19-21).

У свою чергу, 10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників ТзОВ «Коллект Центр», в тому числі за Договором позики № -70639 від 03.05.2021 року, що укладений між ТзОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 (а.с.22-24).

Із розрахунку заборгованості перед ТзОВ «Вердикт Капітал», станом на 10.03.2023 рік вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 27 166 грн., з яких 4000 грн. сума заборгованості за кредитом, 1560 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 07.09.2021 року, 8346 грн. - нараховані відсотки за період з 23.05.2021 р. - 06.09.2021 р., 13 260 грн. - нараховані відсотки за період з 07.09.2021 р. 23.02.2022 р. (а.с. зворот 15).

Відповідно до реєстру боржників, що є витягом з додатку № 3 до Договору відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 27166 грн., з яких: 4000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 23166 грн. - заборгованість нарахованими процентами (а.с. 28).

Судом встановлено, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТзОВ «Коллект Центр» в розмірі 27 166 грн. з яких: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 23166 грн. - заборгованість за відсотками. (а.с.16).

Однак суд, не погоджується з розрахунком суми відсотків, наданим позивачем, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно Договору позики № -70639 від 03.05.2021 року, відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн., строк кредитування - 20 днів, з відсотковою ставкою 1,95 %, за один день користування кредитом.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Таким чином, договором позики № -70639 від 03.05.2021 року визначено строк кредитування 20 днів, відповідно нарахування відсотків за користування кредитом, повинно здійснюватись протягом строку кредитування, погодженого сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення сума основного боргу в розмірі 4000 грн. та відсотки за вказаним договором позики у розмірі 1560 грн. за період з 03.05.2021 року по 23.05.2021 року (4000 грн. х 1,95 % : 100 % = 78 грн. х 20 днів = 1560,00).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № -70639 від 03.05.2021 року в розмірі 5560,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн., заборгованості за відсотками 1560,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.

В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 9000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 2-01/2023 від 02.01.2023 року, платіжною інструкцією № від 10.05.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 935 від 26.04.2024 року, витягом з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року (а.с. 32-36).

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 619 грн. 52 коп. пропорційно частині задоволених вимог (20,46 %).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265,280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 625, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором позики № -70639 від 03.05.2021 року в розмірі 5560,00 гривень, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн., заборгованості за відсотками 1560,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 619 грн. 52 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306;

Відповідач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту заочного рішення 25 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.