ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/192/24 Справа № 208/7079/22 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лопатіної М.Ю., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 «про стягнення вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу» ,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, в якому просило:

1. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»:

- 27466 грн. 38 коп. вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу (АТ «Дніпропетровськгаз», , р/р НОМЕР_1 у АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647);

- 2481 грн. 00 коп. судового збору (АТ «Дніпропетровськгаз», , р/р НОМЕР_1 у АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є надавачем послуг з розподілу природного газу відповідно до ліцензії, виданої постановою НКРЕКП від 29.06.2017 р. № 844 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 18.06.2019 р. № 1091 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року № 844».

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», згідно п. 1.1.1 р. 1 Статуту позивача (копія додається). Відповідно до п. 1.2.1 р. 1 Статуту позивача AT «Дніпропетровськгаз» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дніпропетровськгаз».

На об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , встановлені газові прилади: плита газова ПГ та зареєстровано 5 осіб.

24 березня 2016 р. за даною адресою було проведено припинення газопостачання, про що було складено Акт про припинення газопостачання, в якому відповідач та троє представників Оператора ГРМ розписалася.

Заперечень або зауважень з боку відповідача не надходило.

21 вересня 2022 року, працівниками позивача під час перевірки раніше відключених абонентів від системи газопостачання було встановлено, що за адресою відповідача здійснено несанкціоноване відновлення газоспоживання. Вказане порушення зафіксовано за допомогою фотозйомки (фото таблиці з фотографіями додаються). Про фіксування цього факту, в присутності відповідача був складений акт про порушення № DP 005660, який підписаний відповідачем особисто і без зауважень. Окрім того в. п. 7 вказаного акту наявна відмітка про визнання відповідачем факту несанкціонованого втручання в систему газопостачання. Після виявлення порушення газопостачання було припинено 28 вересня 2022 року.

В складеному 21 вересня 2022 р. акті про порушення відповідачу роз`яснено про необхідність бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений на відповідача акт про порушення.

На засіданні комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № DP 005660 від 21 вересня 2022 р. та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Граничні об`єми споживання природного газу населенням передбачені додатком 19 Кодексу ГРС. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 28 березня 2022р. (початок періоду - з урахуванням строку на усунення порушення - припинення розподілу природного газу 28 вересня 2022 р.) по 31 серпня 2022 р. складає: 27466,38 грн.

22 вересня 2022 року на засіданні комісії було вручено відповідачу рахунок на оплату збитків, який станом на дату звернення до суду не сплачено. 21 жовтня 2022 р. відповідачу було направлено засобами поштового зв`язку рахунок на оплату збитків, який ним отримано, однак станом на дату звернення до суду не сплачено. Інших заходів досудового врегулювання спору не вживалось (а.с.1-4).

Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» - 5493 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто три) гривні 28 копійок, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, згідно до протоколу розгляду акту про порушення № 5261 від 29 вересня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок у відшкодування витрат з оплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.43-52).

В апеляційній скарзі АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязіЄ, посилаючись на те, що судом не в повній мірі досліджено всі обставини у справі, які мають значення для справи, не надано їм належної правової оцінки, невірно застосовано норми матеріального права (а.с.55-60). Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача

Правом на подачу відзиву ОСОБА_1 не скористалась.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

В порядку ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є зареєстрованою за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджено даними за особовим рахунком газопостачальної компанії, а також довідкою про зареєстроване місце проживання відповідача від 28 грудня 2022 року (а.с. 29).

Відповідач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем відповідно до ліцензії, виданої Постановою НКРЕКП № 844 від 29.06.2017року «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», по об`єкту, розташованому за адресою: квартирі АДРЕСА_2 , на якому встановлені газові прилади: плита газова - ПГ, де зареєстровано 5 осіб.

24 березня 2016 року за вказаною адресою було припинено газопостачання, на підставі акту, але при перевірці 21 вересня 2022 року, представниками позивача, за адресою квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання, відповідно до пп. 2 п. 1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРС, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу).

21 вересня 2022 року представниками АТ «Дніпропетровськгаз» за адресою квартирі АДРЕСА_2 , складений акт про порушення № DP 005660 (а.с. 9), за участю відповідача ОСОБА_1 , та 28 вересня 2022 року було припинено постачання природного газу згідно до акту від 28 вересня 2022 року (а.с. 10), в якому відповідач ОСОБА_1 розписалася, зауважень не вносила.

На засіданні комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем Кам`яським відділенням АТ «Дніпропетровськгаз» від 29 вересня 2022 року протокол № 5261 (а.с. 11), було підтверджено порушення споживачами за адресою квартирі АДРЕСА_2 , п.п. 2 п. 1 гл. 2 розділу ХІ КГРС, та за період з 28 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року проведено нарахування за кількістю зареєстрованих осіб 5 осіб, обсягу природного газу за формулами нарахування наведеними за змістом розрахунку (а.с. 12-13), на суму 27466,38 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що загальна кількість зареєстрованих осіб, що було враховано позивачем про проведення нарахування заявленої суми, становить п`ять осіб, то і обов`язок щодо відшкодування шкоди, як то сплати вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу підлягає розподілу між всіма споживачами, зареєстрованими за адресою квартира АДРЕСА_2 . Проте позивач будучи обізнаним про кількість осіб зареєстрованих у зазначеній квартирі, позовні вимоги до інших чотирьох осіб не заявив. На підставі чого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, щодо пропорційного покладення обов`язку по відшкодуванню завданої шкоди на кожного із зареєстрованих осіб у вказаній квартирі, що відповідає 5493,28 гривень на кожного.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/27824 (далі - Кодекс ГРС): побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природнього газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показники лічильника газу та протягом п`яти діб ( до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природнього газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання побутового споживача.

Порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб визначений главою 10 розділу X Кодексу ГРС та Положенням. Зокрема, згідно п. 8 гл. 10 р. X Кодексу ГРС, результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи. Така ж норма дублюється у п. 3.3.3.4 Положення.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (надалі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором газорозподільної системи обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів, та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора газорозподільної системи та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Також в розділі III Правил постачання, вказано, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором газорозподільної системи і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу ГРС та договору.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою квартирі АДРЕСА_2 , яка при виявлені порушення, складання акту за вказаною адресою приймала участь при фіксації порушень.

Факт порушення зафіксований актом та протоколом засідання комісії, нарахуваннями проведеними в передбаченому порядку, згідно до Кодексу газорозподільних систем Кам`янським відділенням АТ «Дніпропетровськгаз», за період нарахування з 28 березня 2022 року по 31 серпня 2022 року, з врахуванням кількості зареєстрованих осіб за вказаною адресою.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про стягнення вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу є обґрунтованими.

Проте судом першої інстанції правильно визначено щодо підстав покладення саме на ОСОБА_1 повного обсягу заявлених вимог.

Так, як зазначає сам позивач, за вказаною адресою у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровано п`ять осіб, серед яких і є саме відповідач ОСОБА_1 .

Дійсно, ОСОБА_1 , здійснюючи дії як споживач послуг з газопостачання за об`єктом квартира АДРЕСА_2 , підписала акти як про виявлення несанкціонованого споживання природного газу так і про припинення газопостачання.

Проте, для покладення на відповідача ОСОБА_1 повного обсягу нарахування за всіх осіб які зареєстровані за вказаною адресою, повинно бути обґрунтовано на передбачених законом підставах.

Як вбачається зі змісту позову, позивач жодним чином не викладає свою позицію щодо таких вимог, як одноособової відповідальності перед позивачем саме ОСОБА_1 , за всіх осіб зареєстрованих у зазначеній квартирі, загальна кількість яких становить п`ять осіб.

Також, позивачем не долучено до справи будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири вцілому, або є законним представником всіх інших 4-ох осіб, за яких вона несе цивільно-правову відповідальність, в порядку ст.ст. 22, 1166 ЦК України, які передбачають, що саме винна особа несе відповідальність за завдану шкоду.

А тому, враховуючи що загальна кількість зареєстрованих осіб, що було враховано позивачем про проведення нарахування заявленої суми, становить п`ять осіб, то і обов`язок щодо відшкодування шкоди, як то сплати вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу підлягає розподілу між всіма споживачами, зареєстрованими за адресою квартира АДРЕСА_2 .

Проте позивач будучи обізнаним про кількість осіб зареєстрованих у зазначені квартирі, позовні вимоги до інших чотирьох осіб не заявив.

Посилання в апеляційній скарзі, що оскільки сама ОСОБА_1 розписалась в акті про порушення, тому саме вона повинна відповідати в повному обсязі, в іншому випадку позивачем би прийшлось складати акти на кожного споживача окремо, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на нижче наведені норми.

Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про оплату житлово-комунальних послуг», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 3 ст. 156 ЖК УРСР визначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Статтею 160 ЖК УРСР встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У ст. 360 ЦК України зазначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Враховуючи наведені норми, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, щодо пропорційного покладення обов`язку по відшкодуванню завданої шкоди, на кожного із зареєстрованих осіб у вказаній квартирі, що відповідає 5493,28 гривень на кожного.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Лопатіна

М.Ю. Петешенкова