Справа № 682/2388/24
Провадження № 2/682/934/2024
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді Матвєєвої Н.В.,
з участю секретарки судового засідання Кисельової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Славута Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Окрім того, 24.05.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5624890.
18.10.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18-10/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стало набувачем належних ТОВ «МАНІФОЮ» прав вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі заявлених за позовом вимог в т.ч. за договором позики №5624890 від 24 травня 2023 року в розмірі 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу. Заборгованість за вказаними кредитними договорами відповідачем не сплачена ні первісним кредиторам, ні позивачу після набуття права вимоги за цими договорами.
Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 78342676 в розмірі 45 200,19 грн, з яких 9 957,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 242,55 грн. - сума заборгованості за відсотками; за договором № 5624890 в розмірі 8 000 грн., з яких 8 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та судові витрати.
Згідно ухвали судді від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника та ухвалення заочного рішення судом.
Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Відповідно до ст.280-289 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення в разі відсутності відповідача, належним чином повідомленого про розгляд справи, на підставі наявних у суду доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до висновку про задоволення позову.
Судом встановлено, що 12 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78342676.
Відповідно до умов договору позики № 78342676 від 12.06.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачеві позику в розмірі 14 000 грн., строком на 30 днів - до 12.07.2023 року, з фіксованою процентною ставкою за користування позикою в розмірі 2,5 % в день.
24.05.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №5624890.
Відповідно до умов договору позики №5624890 від 24.05.2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачеві позику в розмірі 8000 грн., строком на 72 днів - до 04.08.2023 року.
Відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за договором позики, як зазначено позивачем у сумі 8000 грн.
18.10.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18-10/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стало набувачем належних ТОВ «МАНІФОЮ» прав вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі заявлених за позовом вимог в т.ч. за договором позики №5624890 від 24 травня 2023 року в розмірі 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані у справі докази вказують на те, що 12.06.2023 року та 24.05.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «МАНІФОЮ» були укладені кредитні договори № 78342676 та 5624890, підписані позичальником, за умовами яких ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «МАНІФОЮ» надає фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти за користування даними коштами в порядку, визначеному договором.
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними.
У подальшому ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за вказаними договорами.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На день ухвалення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачем на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вказаними кредитними договорами, суду не надано.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» складаються із суми судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 3028,00 гривні та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 гривні. В матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає лише судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. 11, 202,207, 509, 512, 610, 612, 628, 638, 526, 1048, 1054, 1077 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 264-265, 280-289 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про пергляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Головуючий суддя Н.В.Матвєєва