Справа номер 477/2016/23 Головуючий суду першої інстанції Квєтка І. А.
Провадження номер 22-ц/812/248/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Коломієць В. В., Серебрякової Т. В.,

із секретарем судового засідання Колосовою О. М.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року, ухвалене о 12 год 20 хв під головуванням судді Квєтки І. А. у приміщенні суду у м. Снігурівка Миколаївської області, повний текст якого складено 20 грудня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Роднічок» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, який обґрунтовував наступним.

01 червня 2016 року між ним та ПСП «Агрофірма «Роднічок» було укладено договір оренди землі строком на сім років.

Додатковою угодою до цього договору від 14 квітня 2021 року продовжено строк дії договору оренди до 21 липня 2028 року.

Відповідно до п. 11 додаткової угоди до договору оренди землі, орендна плата вноситься один раз на рік до 01 вересня кожного поточного року оренди.

Позивач вказував, що відповідач порушив умови договору, оскільки за 2022 рік орендної плати йому не сплатив та за цільовим призначенням земельну ділянку не використовував, що є істотним порушенням договірних зобов`язань.

ПСП «Агрофірма «Роднічок» повідомило позивача, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, підприємство не має безпечного та безперешкодного доступу до земельної ділянки з 24 лютого 2022 року. Користуватися цією ділянкою воно було не в змозі через форс-мажорні обставини, якими є воєнний стан, окупація та замінування полів.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору оренди землі і безпідставність його доводів про наявність форс-мажорних обставин, позивач просив розірвати договір оренди землі від 01 червня 2016 року, укладений між ним та відповідачем.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ПСП «Агрофірма «Роднічок» проти задоволення позову заперечувало, вказуючи на те, що орендну плату за 2022 рік не було сплачено позивачу через неможливість використання орендованої земельної ділянки з огляду на активні воєнні дії, окупацію та замінування полів. Систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати не має. Відповідач своєчасно та в повному обсязі сплатив орендну плату за весь інший період оренди, в тому числі за 2023 рік.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, позивач вказував на те, що в матеріалах справи не має жодного доказу того, що земельна ділянка позивача замінована чи на ній знаходяться вибухові предмети та те, що її небезпечно використовувати. Факт окупації с. Центральне не свідчить про замінування його земельної ділянки. У зв`язку з цим вважав, що посилання відповідача на невиконання умов договору через форс-мажорні обставини неправдивими.

Доводи інших учасників справи

ПСП «Агрофірма «Роднічок» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,547 га, кадастровий номер :11:000:0042, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

01 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ПСП «Агрофірма «Роднічок» було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 7 років.

У пунктах 28, 31, 36, 39, 40 договору визначено: право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням та своєчасне і в повному обсязі внесення орендної плати; обов`язок орендаря розраховуватися з орендодавцем по орендній платі в повному обсязі та у встановлений строк; припинення дії договору шляхом розірвання за взаємною згодою сторін та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; за невиконання або неналежне виконання договору оренди земельної ділянки сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору; сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

14 квітня 2021 року сторони договору уклали додаткову угоду до договору оренди землі, за умовами якої домовилися продовжити термін дії договору оренди до 21 липня 2028 року.

Згідно з пунктами 9, 11, 12 зазначеної додаткової угоди до договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Починаючи з 2021 року, розмір річної орендної плати за земельну ділянку становить 17 628,59 гривень з розрахунку 4970,00 грн за 1 гектар. Орендна плата вноситься один раз на рік до 01 вересня кожного поточного року оренди. Розмір орендної плати може переглядатися за згодою сторін.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому законодавством України, та діє на даний час.

Торгово промислова палата України своїм листом від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до Наказу Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" с. Центральне Шевченківської сільської територіальної громади у період з 04.03.2022 по 11.11.2022 перебувало у тимчасовій окупації.

07 жовтня 2022 року Миколаївська обласна рада прийняла рішення №9 «Про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких дій». Рада вирішила визнати обставини, що склалися на території Миколаївської області у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та стали підставою введення воєнного стану в Україні, обставинами непереборної сили з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення. До переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, включені юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, які є сільськогосподарськими товаровиробниками та місцезнаходження яких станом на 31 грудня 2022 року зареєстровано у межах території Миколаївської області.

Згідно з листом ПСП «Агрофірма «Роднічок» від 29 травня 2023 року, надісланому ОСОБА_1 , підприємство у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, ведення бойових дій, тимчасової окупації територій в адміністративних межах Центральної сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (Шевченківська територіальна громада), де орендуються земельні ділянки, з 24 лютого 2022 року не використовувало земельну ділянку позивача через відсутність вільного безпечного доступу до неї. У зв`язку із такими форс-мажорними обставинами підприємством було прийнято рішення про невиплату орендної плати позивачу за 2022 рік.

З листа Миколаївської районної військової адміністрації від 20 червня 2022 року вбачається, що проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на територіях Первомайської та Шевченківської територіальних громад Миколаївського району заборонено до особливого розпорядження у зв`язку з активними бойовими діями.

06 січня 2023 року ПСП «Агрофірма «Роднічок» зверталася із заявою до Миколаївської обласної військової адміністрації про знешкодження вибухонебезпечних предметів на земельних ділянках згідно схем, до яких входить земельна ділянка позивача.

За даними Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) територія Шевченківської територіальної громади Миколаївської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтвердили і не спростували інформацію про наявність або відсутність на земельній ділянці позивача вибухонебезпечних предметів.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст.617 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «ґ», «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставами для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, а також систематична несплата орендної плати.

Положення статті 143 ЗК України визначають підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц (провадження №61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Поняття "невикористання земельної ділянки за призначенням" та "використання земельної ділянки не за цільовим призначенням" різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.03.2020 у справі №715/214/17-ц та від 12.08.21 у справі №904/2166/20 (904/5835/20).

Підпункт 3 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України визначає, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням такої особливості: власники, користувачі земельних ділянок не несуть відповідальності за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, що полягає у невикористанні земельної ділянки, право власності, користування якою виникло до введення воєнного стану.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 визначив підставами позову невикористання земельної ділянки відповідачем за її цільовим призначенням та несплату орендної плати за 2022 рік, що на думку позивача, є істотними порушеннями договору.

Між тим, судом встановлено, що позивачем не доведено, що ПСП «Агрофірма «Роднічок» порушено цільове призначення земельної ділянки, тобто вчинено дії, які б свідчили про використання земельної ділянки за іншим цільовим призначенням ніж ведення товарного сільськогосподарського виробництва та здійснено систематичну несплату орендної плати (два та більше випадки). Невикористання земельної ділянки позивача відповідачем відбулося через перебування її в зоні активних бойових дій.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку відсутні підстави розірвання спірного договору з підстав, вказаних позивачем.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги зазначене вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення суду.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді В. В. Коломієць

Т. В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 14 лютого 2024 року.