Справа № 676/4581/24 Номер провадження 2/676/2066/24
УХВАЛА

31 жовтня 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.07.2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, про зняття арешту з майна. Позивач просить суд зняти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який накладений постановою про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 21.08.2007 року державного виконавця ДВС Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Лисак О.Г. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що при заверненні до нотаріуса виявилось ,що на його квартиру накладено арешт постановою державного виконавця Лисак О.Г.Кам`янець- Подільського міського віддіду ДВС від 21.08.2007 року на все нерухоме майно. На виконанні Кам`янець-Подільського відділу ДВС у м.Кам`янці-Подільському перебувало виконавче провадження про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5 . Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві та по місцю реєстрації.

Представник відповідача подав суду заву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач як особа, яка є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2006 р. по справі № 2-3792/2006, а тому він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20 (провадження № 61-8240св21) згідно якої боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він мав закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

П.1 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду із скаргою в порядку ст.447 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 200, 255, 353-355 ЦПК України,

постановив:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про зняття арешту з майна.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового розгляду до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Вдовичинський А.В.