С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1840/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І. Вступна частина

10 вересня 2024 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

ІI. Описова частина

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення з неї заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Згідно із заявленими вимогами Позивач просить стягнути з Відповідачки заборгованість за договором позики № від 03.03.2023 в розмірі 567438,00 гривень, а також штрафні санкції у вигляді 3% річних в сумі 2798,32 гривень.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що 03 березня 2023 року між ним та ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики №03032023/2, згідно з яким Відповідачка отримала у нього позику 567438,00 гривень, зо за комерційним курсом продажу долару США в КБ «Правекс-Банк» становило еквівалент 14457,00 доларів США, строком до 03 червня 2023 року.

Як зазначає Позивач, ОСОБА_2 згідно з договором повинна була повертати позику рівними частинами по 189146,00 гривень (еквівалент 4819 доларів США) третього числа кожного місяця до кінцевої дати повернення, зазначеної вище, тобто 3 квітня, травня та червня 2023 року.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 своїх зобов`язань не виконала, заборгованості не погасила в повному обсязі.

Враховуючи порушення Відповідачем своїх зобов`язань, Позивач просить стягнути суму заборгованості в примусовому порядку в сумі 567438,00 гривень.

Крім того, посилаючись на положення ч.2 ст. 625 ЦК України Позивач просить стягнути з Відповідачки штрафні санкції у вигляді 3% річних за період з 03.04.2023 до 01.06.2023, які за його розрахунком становлять 2798,32 гривень.

У судове засідання представник Позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому порядку.

Враховуючи наявність згоди представника Позивача суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 03 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким Відповідачка отримав у позику суму в розмірі 567438,00 гривень, яку зобов`язалася повернути рівними щомісячними платежами по 189146,00 гривень до 03 червня 2023 року.

Зі пояснень Позивача вбачається, що ОСОБА_2 не повернула позику в повному обсязі, і заборгованість в розмірі 567438,00 гривень досі залишається непогашеною.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи порушення Відповідачкою своїх зобов`язань, визначених договором позики від 03.03.2023, суд вважає можливим задовольнити вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 прострочену заборгованість за договором позики в розмірі 567438,00 гривень.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, підстав для стягнення з ОСОБА_2 3% річних за період з 03.04.3034 по 01.06.2023, тобто період, протягом якого в Україні діє воєнний стан, суд не має.

Відтак, вимоги Позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з Відповідача підлягає компенсація сплаченого Позивачем судового збору за подання позову в розмірі 5674,38 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 161, 525, 526, 530, 553, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 03.03.2023 в розмірі 567438,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5674,38 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: