Справа № 539/2157/24
Провадження № 2/539/810/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2024 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Байви Т.В.,
представника позивача адвоката Коряка А.В.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Чабаненка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та ушкодженням здоров`я,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та ушкодженням здоров`я, в якому просив: стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на його користь моральну (немайнову) шкоду, заподіяну злочином та джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 700000 (сімсот тисяч) гривень та судові витрати.
Позовні вимоги мотивував тим, що 20 квітня 2021 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було розглянуто кримінальну справу №539/392/21 та постановлено вирок щодо ОСОБА_2 .
Цим вироком Суд встановив, що 06 січня 2021 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_2 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 210994-20 (днз НОМЕР_1 ) рухався по проїжджій частині вулиці Монастирської м.Лубен Полтавської області в напрямку вулиці Вишневецьких, де проїжджаючи навпроти будівлі Лубенського міськрайонного суду, що по вул.Монастирській 18 в м.Лубни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного відповідною розміткою та дорожніми знаками, не прийняв своєчасно заходів щодо зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, не переконався належним чином, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого своїми діями створив гаку небезпеку і в результаті чого допустив наїзд на пішохода, тобто на нього ОСОБА_1 , котрий перетинав проїзну частину по вищезазначеному нерегульованому пішохідному переході, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди він пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому тім`яної кістки зліва з переходом на потиличну кістку та стінки основної пазухи (основу черепу), гематосинус основної пазухи зліва, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, геморагічних забою лобних долей з післятравматичним субарахноїдальним крововиливом з набряком головного мозку, закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки, множинні садна обличчя зліва та лівої кисті, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), або при ударі об такий, можливо при ДТП в указаний строк і по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.
Суд прийшов до висновку, що вказаними діями водій ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.18.1 чинних "Правил дорожнього руху", затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року, хоча мав можливість та повинен був їх виконати.
Дії ОСОБА_2 судом були кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
За таких обставин Суд визнав ОСОБА_2 винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначив йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та на підставі ст.75 КК України звільнено його від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Вироком від 01 листопада 2021 року Полтавський апеляційний суд апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задовільнив, та постановив щодо ОСОБА_2 новий вирок, яким засудив його до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та на підставі ст.75 КК України звільнив його від призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. В касаційному порядку вирок не оскаржувався.

Як було встановлено під час досудового розслідування - ОСОБА_2 як власник транспортного засобу не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому він ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з письмовою заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, пов`язаного з настанням ДТП. На даний час вирішується питання про повне відшкодування МТСБУ спричиненої йому діями ОСОБА_2 шкоди, пов`язаної з витратами на лікування.

Однак внаслідок зазначеної ДТП він зазнав величезних моральних та фізичних страждань, тривалий час лікувався та проходив реабілітацію, а внаслідок ушкоджень, отриманих від злочинних дій ОСОБА_2 , він повністю втратив слух на одне вухо.

Вважає, що спричиненням ДТП, внаслідок якої він отримав тяжкі тілесні ушкодження йому спричинено величезну моральну шкоду, розмір якої він оцінює в 700 тисяч гривень.

При визначенні саме такого розміру він враховує, що ОСОБА_2 вчинив відносно нього тяжкий злочин (з необережності), має у володінні та власності нерухоме майно та мав у власності транспортний засіб, після постановлення вироку і до цього часу жодним чином не намагався хоча б частково допомогти з продовженням лікування та придбання відповідного протезу для відновлення слуху. Сплата ним (часткова) витрат на лікування в перші дні після ДТП та перед судовим засіданням можна розцінити виключно як намагання отримати менше покарання.

Він тривалий час лікувався, в подальшому та й до цього часу має посттравматичні болі та переживання.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому вимоги не визнав, оскільки з позовної заяви вбачається, що на даний час вирішується питання про повне відшкодування МТСБУ, спричиненої ОСОБА_1 шкоди , пов`язаної затратами на лікування. Він зразу ж після скоєння ДТП надав ОСОБА_1 грошові кошти як компенсацію завданої в результаті ДТП моральної шкоди, згідно трьох розписок, в сумі 25000 грн., так як грошові кошти на лікування він отримує як страхове відшкодування від МТСБУ.

Вважає, що заявлена в позові ОСОБА_1 моральна шкода, завдана ДТП, в сумі 700000 грн. перебільшена, значно завищена, з огляду на сьогоднішній фізичний стан позивача ОСОБА_1 .

Він та його дружина ОСОБА_3 , люди похилого віку, обом за 80 років, обоє інваліди 2 групи, що підтверджується відповідними медичними документами. Дружину 12.11.2023 року оперували на сердці із за хвороби інфаркт міокарда, операція дорога, прийшдося позичати гроші. Реабілітаційний період один рік, рекомендовані закордонні дорогі ліки. Він хворіє на гіпертонічну хворобу з гіпертонічними кризами, цукровий діабет, остеохондроз, остеоартроз колінних суглобів, глаукому. Щомісячно на лікування витрачають близько 8000 грн.(5000 грн. на ліки дружині, 3000 грн. на ліки йому). Після сплати комунальних послуг грошових коштів для життя не має.

В судовому засіданні позивач і представник позивача адвокат Коряк А.В. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та його представник адвокат Чабаненко В.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в розмірі 40 000 грн, обґрунтовуючи вказану суму відсутністю коштів.

Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, надіслав письмові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги, зауваживши, що МТСБУ не здійснює регламенту виплату моральної шкоди по незабезпеченим транспортним засобам.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що вироком Лубенського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та на підставі ст.75 КК України звільнено його від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вироку від 01 листопада 2021 року Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задоволено, постановлено щодо ОСОБА_2 новий вирок, яким його засуджено до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та на підставі ст.75 КК України звільнив його від призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановленого договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

ОСОБА_1 06.01.2021 в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому тім`яної кістки зліва з переходом на потиличну кістку та стінки основної пазухи (основу черепу), гематосинус основної пазухи зліва, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, геморагічних забою лобних долей з післятравматичним субарахноїдальним крововиливом з набряком головного мозку, закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки, множинні садна обличчя зліва та лівої кисті, що підтверджується медичною документацією Консультативними висновками КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради».

Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 635/348, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні з 03.06.2021 по 07.06.2021 з діагнозом: пошкодження медіального меніску лівого колінного суглобу, пошкодження латерального меніску лівого колінного суглобу, хондропатія виростків стегнової кістки ти плато в/гомілкової кістки ІІ-ІІІ ст., відділені наслідки ЗЧМТ (06.01.2021) забою головного мозку середнього ступеню, остеохондроз шийного відділу хребта.(а.с.9).

Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та ушкодженням здоров`я такими, що підлягають частковому задоволенню.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 752/17832/14-ц, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди є завищеною, тож, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про достатність відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , а тому згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та ушкодженням здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та ушкодженням здоров`я в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

-відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса останнього місця поживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 30 жовтня 2024 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова