ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Чернівці

справа № 727/2579/24

провадження №22-ц/822/852/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Височанської Н.К.

секретар Бугай В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 16 липня 2024 року в цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 27.10.2021 року на автодорозі М03 Київ Харків Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «Kogel», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_3 .

Зазначає, що внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Згідно постанови Баришівського районного суду Київської області від 13.01.2022 року по справі №355/1608/21 відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, постановою було встановлено, що ДТП сталося внаслідок невідповідності технічного стану транспортного засобу, а саме: перед початком руху водій не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відірвалося ліве заднє колесо на причепі та по-шкодило транспортний засіб «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату ДТП була забезпечена з ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-206231341.

Також зазначає, що відповідно до ремонтної калькуляції, вартість відновлю-вального ремонту транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 30045,75 гривень.

Стверджує, що на підставі заяви на виплату страхового відшкодування а також з урахуванням інших матеріалів справи, ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 20161,54 грн. Разом з тим, оскільки ДТП стала наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, у позивача наявне право вимагати від відповідача відшкодування в порядку регресу.

Позивач просив стягнути на його користь з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 29857,74 грн., з яких: 20161,54 грн. сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу; 794,21 грн. інфляційні втрати; 8295,79 грн. пеня; 606,20 грн. 3% річних. Також, представник позивача просив стягнути на користь позивача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7300 грн.

30 червня 2024 року представник позивача подав заяву про відмову в частині позовних вимог.

Просив залишити без розгляду провадження по справі в частині заявлених позовних вимог щодо стягнення: інфляційних втрат; пені; 3% річних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 16 липня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Страхова група «Оберіг» суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 20161,54грн., судовий збір в сумі 2422,40грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 липня 2024 року, постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ні позивачем, ні судом не було надано спростування протоколам перевірки технічного стану транспортного засобу №00876-00281-21 та №00876-00283-21. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності взагалі не вказані технічні несправності, та немає посилань на докази його вини. Вважає, що ним надано спростування технічній несправності автомобіля. А судом безпідставно відхилено дані докази. Вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим і неправомірним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Страхова група «Оберіг» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 27.10.2021 року о 23:15 годині ОСОБА_1 на 59-ому км автодороги М03 в напрямку Київ-Харків Броварського району Київської області, керував автомобілем «Scania 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , з причепом марки «Kogel», д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відірвалося ліве заднє колесо на причепі та пошкодило автомобіль «Mercedes-Benz 111 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду у попутному напрямку, що призвело до пошкодження автомобіля з матеріальними збитками.

Вказана обставина встановлена постановою Баришівського районного суду Київської області від 13.01.2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова Баришівського районного суду Київської області від 13.01. 2022 року набрала законної сили 24.01.2022 року, встановлені нею обставини є обов`язковими для суду в межах встановлення характеру дій (бездіяльності), що потягнули за собою настання негативних правових наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні.

Відповідно до полісу №ЕР-206231341, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена з ТДВ «СГ «Оберіг».

Потерпіла особа, під керуванням якої знаходився транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 111 CDI» д.н.з. НОМЕР_3 , звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої та у відповідності до ремонтної калькуляції, ОСОБА_3 було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 20161,54 грн., що підтверджується страховим актом №35228/1 від 13.12.2021 року та платіжною інструкцією в національній валюті від 14.12.2021 року №2050.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції враховуючи, що причиною дорожньо-транспортної пригоди став неналежний технічний стан транспортного засобу, який знаходився під керуванням відповідача ОСОБА_1 , а страховик, виплативши страхове відшкодування, згідно ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наділений правом подання регресного позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Матеріалами справи підтверджено наступне. Постановою Баришівського районного суду Київської області від 13.01.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850грн. в дохід держави. Встановлено та зазначено в постанові, що 27.10.2021 року о 23:15 годині ОСОБА_1 на 59-ому км автодороги М03 в напрямку Київ-Харків Броварського району Київської області, керував автомобілем «Scania 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , з причепом марки «Kogel», д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого під час руху відірвалося ліве заднє колесо на причепі та пошкодило автомобіль «Mercedes-Benz 111 CDI», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду у попутному напрямку, що призвело до пошкодження автомобіля з матеріальними збитками.

Своїми діями водій порушив вимоги п.2.3 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, обставини ДТП, яка мала місце 27 жовтня 2021 року, а також вина водія, визначені судовим рішення, яке набрало законної сили, відтак у силу ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у ході розгляду даної цивільної справи.

За загальним правилом ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі ви-плаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно п. п. «г» п.38.1.1 ст.38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Страховики - це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про страхування" та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року, справа № 199/1100/19.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку що, причиною ДТП став неналежний технічний стан транспортного засобу, який знаходився під керуванням відповідача ОСОБА_1 , страховик, який виплатив страхове відшкодування, згідно ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наділений правом щодо подання регресного позову.

Доводи апелянта, що судом не було надано спростування протоколам перевірки технічного стану транспортного засобу №00876-00281-21 та №00876-00283-21 є безпідставними. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу №00876-00281-21 та № НОМЕР_5 , не можуть бути належними доказами відсутності технічної не-справності транспортного засобу марки «Scania», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом марки «Kogel», д.н.з. НОМЕР_2 , які знаходились під керуванням відповідача, в момент вчинення ДТП та не спростовують обставин, встановлених постановою суду, яка набрала законної сили.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності ухвалення судом першої інстанції рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Доводи апелянта є аналогічними тим доводами, які були зазначені відповідачем в першій інстанції та перевірялися судом під час розгляду цього спору, однак висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Суд першої інстанцій забезпечив повний та всебічний розгляд справи на підставі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 16 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді І.Б. Перепелюк

М.І. Кулянда

Н.К. Височанська