Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що вважаючи протиправною бездіяльність Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, передбачених ч.4 п.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та такою, що порушує його права та інтереси, для відновлення порушених прав йому довелось звертатись до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Позивач зазначає, що судовим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року задоволено його позов до Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 про визнання його бездіяльності протиправною та зобов`язано вчинити дії, передбачені чинним законодавством.

Зазначає, що зокрема суд визнав протиправною бездіяльність Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, передбачених ч.4 п.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» шляхом невнесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради та зобов`язав Коритнянського сільського голову внести на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради в порядку передбаченому ч.1 ст.50 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та стягнув із Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області судові витрати. Вказане рішення набрало законної сили. Моральну шкоду у вказаному позові позивач не заявляв.

Позивач зазначає, що саме протиправною бездіяльністю ОСОБА_3 , як Коритнянського сільського голови, що підтверджено рішенням суду, з 17 квітня 2019 року завдано йому моральної шкоди шляхом страждань та приниження його, як громадянина України, який займає активну життєву та суспільно-громадську позицію. При цьому, його обурило також те, що дії ОСОБА_3 , вже визнавалися протиправними за його позовом 28.09.2016 року, але висновків він для себе не зробив. Позивач вказує, що такою брутальною поведінкою та посадовою бездіяльністю ОСОБА_3 , були порушені його права у сфері публічних відносин, зокрема, право на правову державу, що викликало у нього значні інтенсивні, тривалі, повторювані негативні емоції. Його спосіб життя був порушений. Він був змушений звертатись в суд за захистом своїх конституційних прав та прав односельчан, витратив свій значний особистий час на судові засідання та перебував у стані нервового стресу, внаслідок чого значно погіршився стан його здоров`я, зокрема, хронічна гіпертонія та виразкова хвороба. Протиправні дії вказаної посадової особи змусили його постійно писати скарги та вести переписку з контролюючими та судовими органами, що завдало великої шкоди його зору.

Оскільки перебуваючи під впливом негативних відчуттів та втрати надії на справедливість, викликану суб`єктом владних повноважень, поза розумний сумнів свідчать про виникнення у нього емоційних, психологічних і нервових зривів, що, як наслідок, призвело до погіршення його здоровя.

Позивач зазначає, що внаслідок протиправної бездіяльністі ОСОБА_3 , який на той момент був на посаді Коритнянського сільського голови, йому завдана моральна (немайнова шкода), яку він оцінює у 160 000,00 грн.

Позивач зазначає, що викладені обставини підтверджуються наступними доказами: копією рішення суду від 17.04.2019 року; копією рішень суду від 28.09. та 18.10.2016 року; копією довідки про стан здоров`я.

З посиланням на викладене, керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивач , виходячи із критерія справедливості, практики ЄСПЛ, просить суд ухвалити рішення , яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь моральну (немайнову шкоду), яка була завдана йому незаконними діями відповідача у розмірі 160 000,00 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

15.04.2022 представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Вказує на те, що правові підстави відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу місцевого самоврядування чітко передбачені ст. 1174 ЦК України згідно якої визначено, що шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Зазначив, що беручи до уваги вищенаведені вимоги національного законодавства та усталеної практики є достатні підстави прийти до висновку, що належним суб`єктом відповідальності у правовідносинах, які виникли в межах справи №308/11293/21 є не ОСОБА_3 , а орган місцевого самоврядування, тобто Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, оскільки саме на останню поширюються правила передбачені статтями 56 Конституції України та 1174 ЦК України.

Зазначив, що вважає, що довідка від 23.06.2021 року є неналежним доказом понесення позивачем моральної шкоди, оскільки зі змісту останньої неможливо встановити як наявність нервового стресу який ніби-то спричинив погіршення здоров`я позивача (хронічну гіпертонію та виразкову хворобу) так і характер та обсяг моральних страждань, їх тривалість. Більше того, текст такої довідки від 23.06.2021 року взагалі є нечитабельним. Крім іншого наголосив, що в позовній заяві ОСОБА_1 не наводиться будь-яких міркувань відповідно до яких останній виходив визнаючи розмір шкоди в сумі 160 000,00 грн.

Вказав, що враховуючи вищезазначене, вбачається, що позивачем не надано, а матеріали справи №308/11293/21 не містять будь-яких доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку про понесення позивачем страждань у зв`язку із бездіяльністю ОСОБА_3 за час його перебування на посаді голови Коритнянської сільської ради, а відтак і умови для задоволення поданого ОСОБА_1 позову відсутні. У зв`язку з наведеними обставинами, відповідач просить поновити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

29.06.2022 року позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Щодо тверджень відповідача про неналежного відповідача у особі ОСОБА_3 , позивач зазначає, що судовим рішенням від 17.04.2019 року по справі №260/218/19 встановлено факт протиправної бездіяльності ОСОБА_3 як Коритнянського сільського голови при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, передбачених ч.4 п.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Зазначає, що таким чином, відповідач у своєму відзиві робить помилкову підміну понять або свідомо вводить в оману суд щодо заміни відповідача по справі. Звертає увагу, що станом на 25.06.2022 року юридичний статус Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області припинений. На думку позивача, ним подано достатньо доказів на підтримку своїх позовних вимог і їх обґрунтування, зокрема, діями відповідача було принижено його честь, гідність, престиж і ділову репутацію. Він вказав на ті моральні переживання у зв`язку з неправомірними діями відповідача, які порушили його конституційні та інші цивільні права громадянина, порушили нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, порушили його стосунки з оточуючими людьми. У зв`язку з наведеним, просив поданий позов задовольнити повністю.

Позиція сторін по справі

Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь позивача моральну (немайнову шкоду), яка була завдана йому бездіяльністю відповідача ОСОБА_3 у розмірі 160 000,00 грн. з підстав та мотивів викладених у позові.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи представника, просив суд задовільнити уточнені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, надав суду заяву відповідно до якої просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та розглянути справу за їх відсутності.

Представник Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.Відзив до суду не надходив.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Результат аналізу частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у разі наявності у нього офіційної електронної адреси. Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постанові від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22).

Заяви, клопотання:

11.10.2021 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

15.04.2022 року представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву.

23.05.2022 року представник позивача подав до суду заяву про перенесення розгляду справи.

29.06.2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив.

28.09.2022 року представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.

08.11.2022 року позивач подав клопотання про приєднання до справи інших матеріалів.

10.01.2023 року позивач подав клопотання про приєднання до справи інших матеріалів.

16.01.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про відкладення розгляду справи.

08.02.2023 року представник позивача подав до суду клопотання про залучення в якості співвідповідача.

27.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі.

22.05.2023 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі.

20.08.2023 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

16.09.2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

22.05.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду до справи залучено співвідповідача.

21.08.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши вступне слово представника позивача, позивача , вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи:

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2016 року позов ОСОБА_1 до голови Коритнянської сільської ради Бадиди Ігора Васильовича про порушення закону України «Про звернення громадян» задоволено, визнано бездіяльність голови Коритнянської сільської ради Бадиди Ігора Васильовича щодо розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 від 27 травня 2016 року незаконною. Зобов`язано голову Коритнянської сільської ради ОСОБА_3 надати відповідь на звернення громадянина ОСОБА_1 від 27 травня 2016 року.

Згідно додаткової постанови Ужгородського міськрайонного суду від 18.10.2016 року по даній справі було стягнуто з голови Коритнянської сільської ради ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551,21 судового збору.

Судом встановлено, що 02 листопада 2016 року рішенням Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (далі Коритнянська сільська рада) задоволено заяву секретаря сільської ради Бойко А.О. про звільнення її з посади.

13 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 з запитом на отримання публічної інформації, в якому у звязку з тривалою вакантністю посади секретаря ради просив надати інформацію про те, чи виносилося на сесію Користнянської сільської ради сільським головою або депутатами питання обрання секретаря ради, а також надати копії всіх матеріалів, що стосуються розгляду вказаного питання із зазначенням кандидатури.

Листом №02-33/Г-504 від 16.11.2017 р. ОСОБА_1 надано відповідь, що сільським головою неодноразово проводилися консультації з депутатами сільської ради з приводу внесення їх кандидатури на посаду секретаря. Однак, враховуючи обмеження, що містяться в ч. 2 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з числа депутатів сільської ради не виявилося осіб, які б мали бажання та можливість зайняти вказану посаду. Тому відповідний проект рішення з кандидатурою секретаря ради в порядок денний сесії не включався. Одночасно заявника повідомлено, що у разі виявлення бажання кимось із числа депутатів сільської ради бути обраним на посаду секретаря сільської ради, відповідне питання буде включено в порядок денний пленарного засідання ради.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 з запитом на отримання публічної інформації, в якому у звязку з тривалою вакантністю посади секретаря ради просив надати інформацію про те, коли, скільки разів за період відсутності такого сільським головою або депутатами вносилась на розгляд пропозиція щодо кандидатури на посаду секретаря ради із зазначенням кандидатур та витягів з протоколів засідання сесії, на яких такі вносилися.

05 жовтня 2018 року листом №591/02-31 заявнику повідомлено, що відповідь на аналогічний запит від 02.10.2018 р. йому вже було надано листом від 16.11.2017 р. З того часу ситуація з висуванням кандидатури на посаду секретаря сільської ради та його обрання представницьким органом місцевої ради не змінилася.

Вказані обставини доведені судовим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року, у справі № 260/218/19, яке набрало законної сили і в силу ст. 82 ЦПК України доведення не потребують .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року у справі № 260/218/19, яке набрало законної сили визнано протиправною бездіяльність Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, передбачених ч. 4 п. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не внесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради. Зобов`язано Коритнянського сільського голову Бадиду Ігора Васильовича внести на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".Стягнуто із Користнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань 768 грн. 40 коп. (Сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) судових витрат.

Таким чином, доведеним є факт вчинення Коритнянським сільським головою ОСОБА_3 протиправної бездіяльності відносно позивача щодо не внесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває по «Д» обліку в АЗПСМ з приводу ІХС, що підтверджується даними довідки від 23.06.2021 року виданою КНП «Ужгородський районний центр первинної медико санітарної допомоги Ужгородської районної ради» АЗПСМ с. Коритняни.

Положеннями статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.4ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

З урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України, шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними й їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними.

Таким чином, тлумачення статей 2,11,172,1167,1173ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Тобто боржником є відповідний орган місцевого самоврядування, який бере участь у справі як відповідач.

Як було зазначено вище, задовольняючи позов ОСОБА_1 до Коритнянського сільського голови Бадиди Ігора Васильовича про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії, Закарпатський окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, передбачених ч. 4 п. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не внесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради та зобов`язано Коритнянського сільського голову Бадиду І.В. внести на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 50 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт протиправної бездіяльності Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 щодо не внесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради підтверджений судовим рішенням і не підлягає доведенню.

У пунктах третьому та четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, моральна шкода є категорією об`єктивною, тому, встановлюючи факт наявності такої шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які зумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), а й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення усталеного для даної особи способу життя, життєдіяльності.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, позивач зазначав, що внаслідок поведінки та посадової бездіяльності ОСОБА_3 , були порушені його права у сфері публічних відносин, зокрема, право на правову державу, що викликало у нього значні інтенсивні, тривалі, повторювані негативні емоції. Внаслідок протиправної бездіяльності відповідача він, з метою відновлення порушених його прав, був змушений витрачати значну кількість особистого часу, протиправною бездіяльністю субєкта владних повноважень принижено його честь, гідність, у зв`язку із чим позивач зазнав моральних страждань, втратив надію на справедливість, викликану суб`єктом владних повноважень, що призвело до виникнення у нього емоційних, психологічних і нервових зривів. Протиправні дії вказаної посадової особи змусили його постійно писати скарги та вести переписку з контролюючими та судовими органами, що завдало великої шкоди його зору.

Як зазначив позивач, йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у стражданнях, яких він зазнав здійснюючи захист свого порушеного права, тим самим витрачаючи значні зусилля та свій час для його відновлення.

У пункті дев`ятому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам також роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, №68490/01, §62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17. Відповідно до ч.4 ст. 263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3. 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції, які не завжди досягають рівня страждання або приниження. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування.

Установивши, що орган державної влади, допустив протиправну бездіяльність, що підтверджується рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року, у справі № 260/218/19, яке набрало законної сили , яке в свою чергу є преюдиційним для вирішення даного спору, суд дійшов того висновку, що вказаними діями органу державної влади позивачу завдано моральну шкоду, оскільки це призвело до переживань, нервозності, моральних страждань.

Суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння йому протиправною бездіяльністю Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 моральної шкоди у виді моральних страждань, які полягають у відсутності належного та своєчасного реагування відповідачем на його запити, необхідності неодноразово звертатись до суду із заявами, внаслідок чого змінено плин життя позивача, який змушений значну частину часу витрачати на захист своїх інтересів як перед відповідачем так і перед судом, протиправні дії відповідача в частині неналежного розгляду звернення позивача, викликали у нього психічне напруження у зв`язку з очікуванням відповіді, розчарування в діяльності народних обранців громади.

Отже, з урахуванням законодавчо закріпленого обґрунтування і підстав стягнення моральної шкоди, а також те, що матеріалами справи доведено протиправність дій посадової особи органу місцевого самоврядування, а саме Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 (Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області) щодо не внесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради, про необхідність покладення відповідальності за відшкодування моральної шкоди безпосередньо на завдавання шкоди Холмківську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області (місце знаходження: 89422, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмок, вул. Свободи, буд.50, ), як виконавчий орган місцевого самоврядування, виходячи із правової позиції висловленої у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року у справі № 459/274/17, тому суд вважає, що у даній справі позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути на користь ОСОБА_1 - 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Верховний Суд зауважує, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Що стосується розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, то суд зазначає наступне.

Визначаючи розмір морального відшкодування, та керуючись принципом розумності та справедливості, суд виходить із встановлених у даній справі обставин, враховує характер,тяжкість, тривалість моральних страждань позивача та їх наслідки.

Разом з тим, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд не погоджується з визначеним позивачем розміром моральної шкоди.

Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу.

Встановивши факт заподіяння позивачу моральної шкоди, підставою якої є встановлена рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року у справі № 260/218/19, яке набрало законної сили протиправна бездіяльність Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, передбачених ч. 4 п. 4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 160 000 гривень, є дещо завищеним.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин, тривалості моральних страждань позивача у зв`язку з необхідністю докладення додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо розгляду його звернення, глибини та ступеню моральних страждань, яких зазнав позивач, враховуючи ступінь вини відповідача, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 гривень, що є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку уповноважених органів держави немайнової шкоди та буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду, а відтак частково задовольняє позовні вимоги.

У пункті 10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст.56 Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державної казначейської служби України.

Водночас, відповідно до підпункту 2 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів), то слід зазначити, що моральну шкоду необхідно стягнути з Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (місце знаходження: 89422, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмок, вул. Свободи, буд.50, ) за рахунок місцевого бюджету цієї ради

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, з урахуванням законодавчо закріпленого обґрунтування і підстав стягнення моральної шкоди, а також те, що матеріалами справи доведено протиправність бездіяльності органу державної влади, а саме Коритнянського сільського голови ОСОБА_3 щодо не внесення на розгляд Коритнянської сільської ради пропозиції щодо кандидатури на посаду секретаря ради, з огляду на те, що Коритнянська сільська рада припинила своє існування 29.04.2021 року в результаті реорганізації, а правонаступником є Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, суд вважає, що у даній справі позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, як органу місцевого самоврядування на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди за рахунок коштів місцевого бюджету Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Визначаючи розмір морального відшкодування, та керуючись принципом розумності та справедливості, суд виходить із встановлених у даній справі обставин, враховує характер, тяжкість, тривалість моральних страждань позивача та їх наслідки.

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновки Суду щодо позовної заяви та часткового задоволення позовних вимог , у порядку частин першої статті 141 ЦПК України, з відповідача за позовом на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 709,37 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 258-259, 268, 272-273 ЦПК України ст.ст. 170, 1167, 1173, 1174, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (місце знаходження: 89422, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмок, вул. Свободи, буд.50, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму суму завданої моральної шкоди в розмірі 50 000,00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (місце знаходження: 89422, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмок, вул. Свободи, буд.50), на користь держави судовий збір за позовну вимогу в сумі 709,37 гривень.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач ОСОБА_3 місце реєстрації : АДРЕСА_2 )

Відповідач Холмківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області (місце знаходження: 89422, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, село Холмок, вул. Свободи, буд.50, );

Дата складання повного тексту рішення суду у зв`язку з перебуванням судді в нарадчий кімнаті в іншій справі 21.05.2024.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца