Провадження № 2-з/761/586/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, до його пред`явлення, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, до його пред`явлення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2024р. вищевказана справа надійшла в провадження судді Волошина В.О.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, вважаю, що її розгляд належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а відтак вказана заява підлягає передачі за підсудністю до іншого суду за наступних правових підстав.

Порядок подання заяви про забезпечення позову визначений статтею 152 ЦПК України за якою, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Як вбачається із змісту поданої заяви, предметом позову є стягнення, на думку заявника, коштів, які майбутній відповідач набув без достатньої правової підстави (ст. 1212 ЦК України).

Отже, в данному випадку, при вирішенні питання щодо дотримання заявником вимог ст. 152 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування правил підсудності, встановленими ЦПК України для позову, предметом якого є стягнення безпідставно набутих коштів.

Суд зауважує, що однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Крім того, частиною 8 ст. 187 ЦПК України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

У відповідності до положень ст. 187 ЦПК України судом отримано інформацію про задеклароване/зареєстроване місце проживання відповідача за відомостями Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не підпадає під територіальну юрисдикцію Шевченківського районного суду м. Києва.

У відповідності до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що ОСОБА_1 планує подати позов, для якого передбачені правила підсудності, визначені ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання майбутнього відповідача не відноситься до території Шевченківського району м. Києва, суд приходить до висновку, що вказану заяву необхідно передати за підсудністю до Яворівського районного суду Львівської областіна підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 259, 261, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, до його пред`явлення - передати на розгляд до Яворівського районного суду Львівської області.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: