Справа № 129/3331/24
Провадження у справі № 2/129/1359/2024
У Х В А Л А

"29" жовтня 2024 р. м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вінницької області Дєдов С.М., розглянула в місті Гайсині позовну заяву ОСОБА_1 , поданої в його інтересах представником позивача, - адвокатом Адвокатського об`єднання «Захист у криміналі» Покоєвичем Андрієм Олексійовичем, до Монастирищенської державної нотаріальної контори, Дашівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

установила:

25.10.2024 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , поданої в його інтересах представником позивача, - адвокатом Адвокатського обєднання «Захист у криміналі» Покоєвичем Андрієм Олексійовичем, до Монастирищенської державної нотаріальної контори, Дашівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому позивач заявив такі вимоги:

Визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нерухоме майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_3 на підставі приватної власності відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого Леухівською сільською радою народних депутатів Іллінецького району Вінницької області від 23.04.1990 року згідно рішення виконкому тієї ж ради № 37 від 26.10.1987 року;

- земельна ділянка, площею 0,39 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебувала у власності ОСОБА_4 та розташована на території колишньої Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області;

- земельна ділянка, площею 0,52 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебувала у власності ОСОБА_3 та розташована на території колишньої Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

Під час вирішення питання про відкриття провадження в справі суддею перевірено територіальну юрисдикцію справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Параграфом 3 глави 2 Розділу І передбачено види територіальної юрисдикції, а саме: підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя (ст.26); підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (ст.27); підсудність справ за вибором позивача (ст. 28); підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (ст. 29); виключна підсудність (ст.30).

За загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 27 ЦПК України).

Позивачем заявлено вимоги про визнання за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нерухоме майно:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_3 на підставі приватної власності відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, виданого Леухівською сільською радою народних депутатів Іллінецького району Вінницької області від 23.04.1990 року згідно рішення виконкому тієї ж ради № 37 від 26.10.1987 року;

- земельна ділянка, площею 0,39 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебувала у власності ОСОБА_4 та розташована на території колишньої Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області;

- земельна ділянка, площею 0,52 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка перебувала у власності ОСОБА_3 та розташована на території колишньої Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, а також стосуються позовів щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Віднесення позовів до виключної підсудності здійснюється, виходячи із критерію їх виникнення з приводу нерухомого майна, навіть коли вимоги не заявлені безпосередньо відносно самого нерухомого майна.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майном», а тому правило вищевказаних норм розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Cловосполучення з приводу нерухомого майна необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Оскільки наслідки розгляду справи стосовно нерухомого майна впливають на права та інтереси сторін, суд приходить до висновку, що до зазначеної справи підлягають застосуванню правила підсудності справи у відповідності до ч.1 ст. 30 ЦПК України.

З урахуванням того, що вищезазначене нерухоме майно розташоване в Немирівському районі Вінницької області та відноситься за територіальною юрисдикцією до Іллінецького районного суду Вінницької області, то Гайсинському районному суду Вінницької області ця цивільна справа не підсудна.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом викладена Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України. Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію суд, встановлений законом: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням викладеного, суд визнає за необхідне передати справу для розгляду до Немирівського районного суду Вінницької області за територіальною юрисдикцією.

Судом враховується, що статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 27, 28, 31 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Передати цивільну справу №129/3331/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником позивача, - адвокатом Адвокатського об`єднання «Захист у криміналі» Покоєвичем Андрієм Олексійовичем, до Монастирищенської державної нотаріальної контори, Дашівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно до Іллінецького районного суду Вінницької області за територіальною юрисдикцією.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: