Справа № 212/1968/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Зіміна М.В., секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

встановив:

20 лютого 2024 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.12.2022 ОСОБА_2 таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_1 , яка знаходилась в неї на плечі належне їй майно а саме: мобільний телефон, марки «Samsung» SM-J2 50FZKDSEK, 16 гб., в корпусі чорного кольору, 2018 року випуску, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , гаманець жіночий зі шкіри. Крім того, 24.12.2022 ОСОБА_2 , за допомогою раніше викраденого мобільного телефону, що належить позивачу ОСОБА_1 , використовуючи при цьому мобільний додаток Приват 24, який встановлений на вказаний телефон, перераховував належні потерпілій ОСОБА_1 , грошові кошти з карти для виплат АТ КБ «Приватбанк»: у сумі 4120,60 гривень та з карти універсальна у сумі 19976,69 гривень на карту, яка належить ОСОБА_3 та знаходилась у користуванні ОСОБА_2 .

Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року по справі №212/2262/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Станом на час звернення позивача до суду відповідачем не відшкодовано матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у зв`язку із чим ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 25872,29 грн. та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням , яку оцінює у розмірі 30000,00 грн.

Ухвалою суду від 22 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, які в подальшому усунуті позивачем.

02 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач, який відбуває покарання у виді позбавлення волі на певний строк, надав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2023 року по справі №212/2262/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме в тому що останній таємно викрав з жіночої сумки ОСОБА_1 , яка знаходилась в неї на плечі належне їй майно а саме: мобільний телефон, марки «Samsung» SM-J2 50FZKDSEK, 16 гб., в корпусі чорного кольору, 2018 року випуску, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , гаманець жіночий зі шкіри. Крім того, 24.12.2022 ОСОБА_2 , за допомогою раніше викраденого мобільного телефону, що належить позивачу ОСОБА_1 , використовуючи при цьому мобільний додаток Приват 24, який встановлений на вказаний телефон, перераховував належні потерпілій ОСОБА_1 , грошові кошти з карти для виплат АТ КБ «Приватбанк»: у сумі 4120,60 гривень та з карти універсальна у сумі 19976,69 гривень на карту, яка належить ОСОБА_3 та знаходилась у користуванні ОСОБА_2 (а.с.5-24)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.82 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказовий процес у цивільному судочинстві має велику значимість через його важливість для вирішення кожної справи і загальнообов`язковість, оскільки без належного підтвердження необхідних обставин особа не отримає бажаного результату та не зможе повною мірою використати надані державою юрисдикційні гарантії захисту прав, свобод та інтересів осіб у разі їх порушення, невизнання або їх оспорення.

З вироку суду, який набрав законної сили, та з позовної заяви вбачається, що внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_1 завдано майнову шкоду на загальну суму 25782,29 грн.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідача знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а, відтак, наявні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в сумі 25782,29 грн.

Щодо моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачу від протиправних дій відповідача знайшов повне підтвердження дослідженими обставинами кримінального правопорушення, зазначеними у вироку.

Отже, вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу безумовно було завдано моральної шкоди.

Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, а тому суд вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди, завданий позивачу, в сумі 30000,00 грн.

Даний розмір відшкодування завданої злочином моральної шкоди, на думку суду, враховує всі обставини, підтвердженні належними, допустимими доказами та є такими, що відповідають вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 30000,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 1211,20 грн.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 142, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 25872 (двадцять п`ять тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 29 копійок та моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його підписання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 30 травня 2024 року.

Суддя: М. В. Зімін