Справа № 236/4422/19
Провадження № 2-в/202/34/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 236/4422/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (заінтересовані особи: стягувач ПАТ «Родовід Банк», боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на підставірозпорядження Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, надійшла ухвала Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2024 року про вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 236/4422/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокатТерещенко Д.В. наполягав на відновленні втраченого судового провадження.

Інші учасники судовому розгляду в судове засіданні не з`явилися, були повідомлені про час і місце його проведення.

Дослідивши матеріали, які були отримані під час судового розгляду, суд вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або провадження у якій закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до вимог ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Частиною 1 статті 494 ЦПК України визначено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Судом установлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13 травня 2014 року у справі № 261/36/14-ц було змінено рішення Петровського районного суду м. Донецька від 26 березня 2014 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Родовід банк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2007 року № ДОО2/АА-050.07.1, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 14673 долари США 25 центів, заборгованості за процентам за користування кредитом у сумі 4982 доларів США 25 центів, пені за невиконання кредитного зобов`язання в сумі 200000 (двісті тисяч) грн. та три відсотки річних у розмірі 9767 грн. 02 коп.

30 жовтня 2019 року доКраснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача ПАТ «Родовід банк» його правонаступником.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.11.2019 вказану заяву задоволено та замінено стягувача ПАТ «Родовід банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Розпорядженнями Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22, від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 враховуючи неможливість здійснення правосуддя в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області та Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська.

Водночас матеріали судової справи № 236/4422/19 не були передані.

В ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2024 року ставить питання про відновлення втраченого судового провадження за № 236/4422/19 про заміну стягувача правонаступником.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом із автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень були отримані тексти судових рішень, що пов`язані зі справою № 236/4422/19.

Також судом були витребувані копії матеріалів виконавчого провадження.

Суд вважає, що зібраних матеріалів достатньо для часткового відновлення втраченого судового провадження, зокрема в частині змісту судових рішень.

Керуючись ст. ст. 488-494 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 236/4422/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача правонаступником по цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (заінтересовані особи: стягувач ПАТ «Родовід Банк», боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) в наступному обсязі:

-Рішення Петровського районного суду міста Донецька від 26.03.2014 про часткове задоволення позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Родовід банк»;

-Рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014, яким змінено рішення Петровського районного суду міста Донецька від 26.03.2014;

-Ухвала Апеляційного суду Донецької області від 20.05.2014 про виправлення в рішенні арифметичних помилок;

-Ухвала Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.11.2019 про прийняття до розгляду заяви про заміну стягувача;

-Ухвала Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.11.2019 про заміну стягувача правонаступником.

Відновити зміст рішення Петровського районного суду міста Донецька від 26.03.2014:

«Справа № 261/36/14-ц

Провадження № 2/261/430/14

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк 26 березня 2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Сліщенко Ю.Г., при секретарі Бараненко Л.Є., за участю представника позивача ОСОБА_4 , відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 28 лютого 2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ДОО2/АА-050.07.1 згідно якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у сумі 32 475,25 доларів ЗША на строк до 27 лютого 2014 р.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Банком та ОСОБА_3 28 лютого 2007 р. укладено договір поруки № ДОО2/АА-005/2.07.1, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язалася солідарно з боржником відповідати перед Банком за виконання вказаного кредитного договору.

Відповідачі не виконують своїх обов`язків по погашенню кредиту, у звязку з чим їхній борг станом на 13 грудня 2013 р. складає:

- 18 031,28 доларів ЗСШ сума боргу за кредитом;

- 6 648,18 доларів ЗША нараховані відсотки;

- 10 160,36 грн. три відсотка річних;

- 618 659,52 доларів ЗША пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Позивач просить стягнути ці суми, а також суму судового збору.

Представник позивача ОСОБА_4 доводи та обгрунтування позову підтримала, наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, а саме: не погодився тільки із сумою пені, яку він просить зменшити до 6186,60 грн., оскільки Банк встановив непропорційно велику суму компенсації.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, посилаючись на те, що Банк 17 січня 2011 р. заявив їй вимогу про дострокове погашення боргу, та не звернувся до суду з цим позовом протягом шести місяців від указаної дати, то договір поруки вважається припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Просить у задоволенні позову до неї відмовити.

Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

У відповідності зі ст. 527 ЦК України, в разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань боржником він зобов`язаний відшкодувати кредитору шкоду.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, боржник повинен виплатити кредиторові штраф, який обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, та пеню, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, боржник повинен виплатити кредиторові пеню (штраф, неустойка), яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 3 ст. 551 УК України розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 2007 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ДОО2/АА-050.07.1 згідно якого Банк надав, а відповідач отримав кредит у сумі 32 475,25 доларів ЗША на строк до 27 лютого 2014 р. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника між Банком та ОСОБА_3 28 лютого 2007 р. укладено договір поруки № ДОО2/АА-005/2.07.1, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язалася солідарно з боржником відповідати перед Банком за виконання вказаного кредитного договору. Відповідачі не виконують своїх обов`язків по погашенню кредиту, у звязку з чим мають борг, що є підставою для часткового задоволення позову. При цьому суд враховує, що заявлена позивачем сума неустойки більше ніж у три рази перевищує суму залишку кредиту, що є підставою для її зменшення.

До такого висновку суд дійшов на підставі пояснень сторін та дослідивши заяв неня сторонами докази, а саме: ксерокопію платіжного доручення про сплату позивачем судового збору у розмірі 3441 грн. (а.с. 4); ксерокопію кредитного договору, з якого вбачається що сторони уклали договір 28.02.07 р. на строк до 27.02.14 р., позивач надав, а відповідач отримав 32475,25 доларів ЗСШ (а.с. 6-8); ксерокопію графіку погашення сум за кредитним договором ( а.с. 9); ксерокопію вимоги позивача до відповідачів від 17.01.11 р. про дострокове погашення суми кредиту ( а.с. 10); ксерокопію договору поруки від 28.02.07 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 ( а.с. 11); ксерокопію особового рахунку, з якого вбачається дати та суми погашення за кредитним договором (а.с. 17-30); розрахунок суми заборгованості за кредитним договором, згідно якого вбачається суми боргу, які вказану у позові ( а.с. 31-35); ксерокопію свідоцтва про державну реєстрацію позивача ( а.с. 36 ); ксерокопію статуту позивача; ксерокопію свідоцтва, згідно якого вбачається, що у відповідачів є дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 62); довідку, з якої вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 за місцем його роботи з серпня 2013 р. по січень 20124 р. нараховувалась заробітна плата у розмірі 1470 грн. щомісяця (а.с. 68).

Суд приймає до уваги та вважає обґрунтованою заяву відповідача ОСОБА_2 про зменшення суми неустойки у відповідності до ст. 551 ч. 3 ЦК, оскільки заявлена сума неустойки у розмірі 618 659,52 грн. є необґрунтованою, не справедливою, значно неспівмірною як із сумою кредиту, так і з сумою залишку кредиту перевищує його у тричі. Крім того, відповідач ОСОБА_2 у червні 2011 р. був звільнений з попередньої роботи та з серпня 2011 р. став отримувати мізерну зарплатню (1470 грн.), у 2010 р. у нього народився син, на утримання якого відповідачі вимушені нести додаткові матеріальні витрати, відповідачі майже половину суми кредиту сплатили, для позивача у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання з боку відповідачів негативних наслідків не настало.

Вказані обставини суд вважає такими, які мають істотне значення для вирішення цього питання на користь відповідачів.

Вирішуючи питання про те, яку саме суму пені необхідно стягнути з відповідачів, суд виходить з того, що таких розрахунків не існує, тому приймає до уваги, що крім тіла кредиту позивач отримує прибутки у вигляді відсотків та трьох відсотків річних, тому у сукупності цих та вище наведених обставин суд вважає за необхідне суму неустойки (пені) зменшити до 50 000 (п`ятдесяти тисяч ) гривень.

Суд не вирішує заяву відповідача ОСОБА_2 про розстрочення виконання цього рішення, пропонуючи сторонам це питання вирішити на стадії виконання цього рішення.

Вирішуючи заяву відповідача ОСОБА_3 про визнання договору поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК таким, що припинив свою дію, оскільки з дня вимоги про дострокове виконання зобов`язання ( 21.01.11 р.) минуло більше одного року, суд виходить з наступного.

Ч. 4 ст. 559 ЦК у даному випадку не може бути застосована, оскільки у договорі поруки ( п. 1.3. ) вказано строк його дії, а саме: в ті ж строки, що і позичальник до 27 лютого 2014 р. Крім того, в цьому договорі вказаний також і строк позовної давнини три роки, тому позивач звернувся до суду 13.01.14 р. з цим позовом в межах строку позовної давнини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч. 1 ст. 88 ЦПК, а саме: судом задовольняються вимоги позивача на 32%, тому з відповідачів на користь позивача суд стягує 32% від сплаченої позивачем суми судового збору, що складає 1101 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 449, 551 ч. 3, 553,554 ЦК України, ст.ст. 88 ч. 1, 213-215 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» - задовольнити частково.

стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму боргу за кредитним договором № ДОО2/АА-050.07.1 від 28 лютого 2007 року станом на 13 грудня 2013 року:

- 18 031,28 ( вісімнадцять тисяч тридцять один долар двадцять вісім центів ЗСШ ) сума боргу за кредитом;

- 6 648,18 ( шість тисяч шістсот сорок вісім доларів вісімнадцять центів ЗША ) нараховані відсотки;

- 10 160 ( десять тисяч сто шістьдесят грн. ) 36 коп. три відсотка річних;

- 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень) пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань;

- 1101 ( тисяча сто одна гривня ) часткова компенсація за сплачений судовий збір при прид`явленні позову.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Ю.Г.Сліщенко»

Відновити зміст рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014:

«Єдиний унікальний номер 261/36/14-ц

Номер провадження 22-ц/775/3933/2014

Головуючий в 1 інстанції Сліщенко Ю.Г.

Доповідач - Ткачук С.С.

категорія 27

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня2014 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Осипчук О.В.,

суддів Кіянової С.В.,Ткачук С.С.,

при секретарі Біляєві М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Петровського районного суду м. Донецька від 26 березня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «Родовід банк» ( далі банк ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та ОСОБА_2 28 лютого 2007 року укладено кредитний договір, згідно якого банк надав останньому кредит в сумі 32 475,25 доларів США на строк до 27 лютого 2014 р. В забезпечення зобов`язання позичальника між банком та ОСОБА_3 28.02.2007р. укладено договір поруки, згідно якого поручитель взяв на себе зобов`язання солідарно з боржником відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання кредитного договору. Відповідачі не виконують своїх обов`язків по погашенню кредиту, у зв`язку з чим виник борг, який станом на 13 грудня 2013 року складає: 18 031,28 доларів США сума боргу за кредитом; 6 648,18 доларів США нараховані відсотки; 10 160,36 грн. три відсотка річних; 618 659, 52 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання. Просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості та суму сплачених судових витрат.

Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 26 березня 2014 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суму боргу за кредитним договором станом на 13 грудня 2013 року: 18 031,28 доларів США сума боргу за кредитом; 6 648,18 доларів США нараховані відсотки; 10 160 грн. 36 коп. три відсотка річних; 50 000 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 1101 грн. часткова компенсація за сплачений судовій збір .

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що заявлена сума пені у розмірі 618 659,52 грн. є необґрунтованою, не справедливою, значно неспівмірною як із сумою кредиту, так і з сумою залишку кредиту, бо перевищує у тричі, тому зменшив суму пені до 50 000 грн. Суд не задовольнив клопотання відповідачів застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати в частині стягнення з них суми трьох відсотків річних від простроченої суми, пені, відмови у застосування строків позовної давності та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 3% річних та зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань до 6186,60 грн. Зазначає, судом не врахована позовна давність, в т.ч. спеціальна позовна давність строком в один рік, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Згідно розрахунку прострочена заборгованість відповідачів перед позивачем утворилась з 11 лютого 2009 року, тому з цієї дати банк дізнався про порушення його права. Але суд першої інстанції невірно оцінив письмові докази, зокрема кредитний договір, розрахунок пені і не задовольнив заяву відповідачів про застосування строків давності до вимог позивача, незважаючи на те, що минув трирічний строк позовної давності за основним боргом та річний строк позовної давності по нарахованій пені. В п. 1.8 кредитного договору визначено інший розмір відсотків за неправомірне ( деліктне ) користування грошовими коштами, тому стягнення 3% річних з відповідачів за даних обставин є безпідставними. Крім того, стягуючи з відповідачів 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та одночасно підвищену ( у зв`язку з порушенням договору) відсоткову ставку відповідно до п. 1.8 кредитного договору, суд застосував до відповідачів подвійну відповідальність за тотожне цивільне правопорушення, одночасно стягнувши два однакових компенсаційних види річних відсотків в порушення ст. 61 Конституції України та загальних засад цивільного законодавства. Також зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що банк зафіксував борг позивача в доларах США, курс якого був на момент укладення кредитного договору 5,05 грн. а на дату ухвалення рішення курс долара складає більше 10 грн., таким чином позивач не лише не втратив грошові кошти від надання кредиту отримуючи повернення в доларах США, а й фактично приховано встановив відсотки за кредитом у розмірі, що перевищують 100% від отриманої суми кредиту. Окрім того відповідачами було заявлено клопотання про розстрочку виконання рішення суду, яке суд не вирішив по суті, чим порушив норми ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідачі підтримали доводи апеляційної скарги і просили задовольнити.

Представник банку вважає рішення законним та обґрунтованим, тому просив скаргу залишити без задоволення.

Апеляційний суд визнає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 28 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ДОО2/АА-050.07.1, згідно якого банк надав кредит у сумі 32 475,25 доларів США, на строк до 27 лютого 2014 року. Пунктом 5.3. договору передбачено право банку вимагати дострокового повернення наданого кредиту, сплати нарахованих процентів за фактичний термін їх користування, комісії, а також відшкодувати збитків банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору у таких випадках за наявності інших обставин, які свідчать про те, що наданий позичальнику кредит своєчасно не буде повернутий.

В забезпечення виконання зобов`язання позичальника між банком та ОСОБА_3 28 лютого 2007 року укладено договір поруки №ДОО2/АА-005/2.07.1, згідно якого поручитель зобов`язалася солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання вказаного кредитного договору. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим відповідно до розрахунку сума заборгованості з 11 лютого 2009 року і станом на 13 грудня 2013 року становить: 18 031,28 доларів США сума боргу за кредитом; 6 648,18 доларів США нараховані відсотки; 10 160,36 грн. три відсотка річних; 618 659, 52 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Умовами договору поруки передбачено, що поручитель бере на себе зобов`язання відповідати перед банком в тому ж обсязі на таких же умовах та в ті ж строки, що і позичальник (п.1.3); договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами і втрачає чинність після повного виконання позичальником або поручителем заборгованості за кредитним договором (п.4.1) строк позовної давності за цим договором встановлюється в межах трьох років(п4.4).

У січні 2011 року банком направлялися листи і позичальнику, і поручителю з вимогою про дострокове погашення кредиту та сплати процентів за користування кредиту в розмірі 18408,23 доларів США, а також пені в сумі 35019,29грн. Відповідачами кредитні зобов`язання не були виконанні. До суду банком подано позовну заяву в грудні 2013 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 подані заяви, де він просив застосувати строк позовної давності до основного зобов`язання та неустойки і зменшити розмір неустойки з урахуванням обставин погіршення матеріального стану ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення несплачених сум кредиту та нарахованих процентів за користування кредиту з моменту порушення позичальником щомісячного строку оплати згідно встановленому графіку виконання кредитного зобов`язання, суд першої інстанції не застосував позовну давність і спеціальну позовну давність до вирішення питання стягнення сум пені за заявою відповідача ОСОБА_2 , бо вважає, що строк дії кредитного договору та договору поруки ще не сплинув.

Суд не прийняв до уваги заперечення поручителя ОСОБА_3 про припинення укладеного нею договору поруки відповідно до ст.559 ч.4 ЦК України - у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, оскільки у договорі поруки вказано строк його дії, а саме, в ті ж строки, що і позичальник до 27 лютого 2014 року із зазначенням трирічного строку позовної давності. Суд визнав звернення до суду банком вчинено в межах цього строку.

Відповідачами рішення в цій частині не оскаржено, тому відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції тільки в межах оскарження.

За змістом ст.251,261,264 ЦК України строком позовної давності є певний період у часі, і спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якою пов`язано його початок. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Представленими банком розрахунками заборгованості за кредитом та нарахованим процентам за користування кредитом, які згідно графіку погашення кредиту та сплати процентів повинні вноситися щомісячно, підтверджується, що позичальник з 11 лютого 2009 року порушив викувати свої кредитні зобов`язання і на час звернення банку до суду стосовно позовних вимог про стягнення сум кредиту та процентів за користування кредитом до 30.12.2010 року трирічний трок позовної давності вже сплинув. Також сплинув річний строк позовної давності стосовно вимоги про стягнення сум пені до 30.12.2012

Отже, суд першої інстанції на підставі ч.4 ст.267 ЦК України враховуючи заяву ОСОБА_2 повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог по основному зобов`язанню та пені, нараховані за межами строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставної відмови суду застосувати позовну давність ґрунтуються на законі.

Апеляційний суд з урахуванням представленого розрахунку заборгованості за кредитом та нарахованим відсоткам за користування кредитом, меж позову, визнає, що за період з 30.12.2010р. по 13.12.2013р.( за графіком погашення заборгованості щомісячний платіж по 10 число кожного місяця) заборгованість складає загальну суму 19655,50 доларів США ( або 228986,57грн. у еквіваленті за курсом НБУ станом на 07.05.2014р. за 100 доларів США 1165грн.) з: заборгованості за кредитом - 14673,25 доларів США; заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом 4982,25 доларів США (за 11-13 грудня 2013 року сума нарахованих відсотків 15,07 доларів США).

Загальна сума пені за рік до звернення банку до суду становить 414 67447грн.: за прострочення виконання зобов`язання зі своєчасного повернення кредиту - 303060,62грн.; за прострочення виконання зобов`язання зі своєчасної сплати нарахованих відсотків 111613,85грн. ( за курсом НБУ станом на 07.05.2014р. 100 доларів США 1165 грн.)

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про існування істотних обставин для застосування ч.3 ст.551 ЦК України, яка передбачає зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідачем представлені документи, які підтверджують про погіршення його матеріального стану через зменшення розміру заробітної плати, перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Отже апеляційним сум вважає можливим зменшити суму пені до 200000 грн.

Доводи апеляційної скарги про застосування курсу долару США станом на час розгляду справи є необґрунтованими, бо згідно п.1.1 кредитного договору кредит надано в іноземній валюті і питання повернення кредиту не пов`язані із курсом цієї валюти на момент сплати суми кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Кредитним договором питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання шляхом визначення іншого розміру процентів річних від простроченої суми, не вирішувався, тому посилення апелянтів у скарзі на п.1.8. кредитного договору, яким визначено порядок збільшення процентної ставки за користування кредитом у кожному випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань, є безпідставним і за своєю природою не відповідає нормі передбаченої у ст.625 ЦК України.

У зв`язку тим, що судом першої інстанції не була застосована позовна давність до розміру заборгованості по основним зобов`язань, стягнутий з відповідачів розмір 3% річних від простроченої суми також підлягає зменшенню до 9767,02грн.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме правопорушення у зв`язку із застосуванням ст.625 ЦК України, бо дана стаття передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а кредитним договором визначені умови надання та повернення кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, забезпечення належного виконання зобов`язання позичальником, що за своєю природою регулюються різними правовими нормами матеріального права.

Окрім того, суд першої інстанції порушив норми матеріального права допустив солідарне стягнення з відповідачів на користь банку судового збору у розмірі, 1101грн.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення строком на п`ять років з дня набрання рішенням законної сили, бо погоджується з висновками суду першої інстанції і визнає відсутність на стадії ухвалення рішення суттєвих обставин, які б давали підстави для розстрочки виконання рішення відповідно до ст.217 ЦПК України.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в частині його оскарження не відповідає ст. 213 ЦПК України і тому відповідно до ст. 309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції і стягує з відповідачів у солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 14673,25 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4982,25 доларів США; пені за невиконання кредитного зобов`язання в сумі 200000( двісті тисяч)грн. та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 9767,02 грн., а також стягує з відповідачів на користь банку судовий збір в розмірі 1720грн.50коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 307,309,316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Петровського районного суду м. Донецька від 26 березня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 14673( чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят три) доларів США 25 центів; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5213( п`ять тисяч двісті тринадцять) доларів США 41 центів; пені за невиконання кредитного зобов`язання в сумі 200000( двісті тисяч)грн. та три відсотки річних в розмірі 20870( двадцять тисяч вісімсот сімдесят)грн.21коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» судовий збір по 1720грн.50коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді:»

Відновити зміст ухвали Апеляційного суду Донецької області від 20.05.2014:

Єдиний унікальний номер 261/36/14-ц

Номер провадження 22-ц/775/3933/2014

Головуючий в 1 інстанції Сліщенко Ю.Г.

Доповідач - Ткачук С.С.

категорія 27

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2014 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Осипчук О.В.,

суддів Алексєєва А.В.,Ткачук С.С.,

при секретарі Біляєві М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку питання про виправлення арифметичної помилки у рішенні апеляційного суду Донецької області від 13 травня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Петровського районного суду м. Донецька від 26 березня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 травня 2014 року за результатами перевірки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 рішення Петровського районного суду м. Донецька від 26 березня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 14673( чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят три) доларів США 25 центів; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5213( п`ять тисяч двісті тринадцять) доларів США 41 центів; пені за невиконання кредитного зобов`язання в сумі 200000( двісті тисяч)грн. та три відсотки річних в розмірі 20870( двадцять тисяч вісімсот сімдесят)грн.21коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Родовід банк» судовий збір по 1720грн.50коп. з кожного.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та представник банку проти виправлення арифметичної помилки не заперечили.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, але про час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Апеляційний суд визнає, що допущені арифметичні помилки слід виправити шляхом постановлення ухвали.

Так, при ухваленні рішення апеляційним судом допущені арифметичні помилки, а саме, при підрахунку суми заборгованості по процентам за користування кредитом з урахуванням останнього числа поточного місяця погашення кредиту та процентів за користування кредиту - 10 числа, розмір заборгованості станом на 13 грудня 2013 року становить 4982,25 доларів США, але судом апеляційної інстанції помилково визначена сума 5213,41 доларів США.

Аналогічно підлягає зменшенню і сума 3% річних від простроченої суми,яка фактично складає 9767,02 грн., ані як зазначено в резолютивній частині рішення 20870,21грн.

Керуючись ст.ст. 219, 307,315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Виправити арифметичні помилки в тексті рішення апеляційного суду Донецької області від 13 травня 2014 року і вважати правильним «заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4982 ( чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят два) долара США 25 центів та три відсотки річних в розмірі 9767( дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн.02коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді»

Відновити зміст ухвали Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.11.2019:

«У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Лиман Справа № 236/4422/19

01 листопада 2019 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", представник заявника - Радченко Вікторія Юріївна, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовіт Банк"(стягувач), ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (боржник), про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", представник заявника - Радченко Вікторія Юріївна, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовіт Банк"(стягувач), ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (боржник), про заміну сторони у справі № 261/36/14-ц за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № _Д002/АА-050.07.1, шляхом заміни стягувача ПАТ "Родовіт Банк" його правонаступником - ТОВ "Вердикт Капітал".

Згідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 статті 442 ЦПК України передбачено, що у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження застосовуються положення ст. 442 ЦПК України.

За змістом ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України " Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов"язанні, він замінюється правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч. 2 ст. 442 ЦПК України).

Частиною 3 статті 442 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Перевіривши матеріали заяви ТОВ "Вердикт Капітал", встановлено, що заява підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про необхідність прийняти заяву до розгляду та призначити судове засідання.

Керуючись ст. 442 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", представник заявника - Радченко Вікторія Юріївна, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовіт Банк"(стягувач), ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (боржник), про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником - прийняти до провадження.

Призначити судове засідання на 15 годину 10 хвилин 14 листопада 2019 року в приміщенні Краснолиманського міського суду Донецької області в залі судових засідань № 3.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі«Судова влада України» за веб-адресою: http://km.dn.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя»

Відновити зміст ухвали Краснолиманського міського суду Донецької області від 14.11.2019 :

«Справа № 236/4422/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутністю сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", представник заявника - Радченко Вікторія Юріївна, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовіт Банк"(стягувач), ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (боржник), про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", представник заявника - Радченко Вікторія Юріївна, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовіт Банк"(стягувач), ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (боржник), про заміну сторони у справі № 261/36/14-ц за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Д002/АА-050.07.1, шляхом заміни стягувача ПАТ "Родовіт Банк" його правонаступником - ТОВ "Вердикт Капітал"(а.с.2-6).

В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що 26.03.2014 року Петровським районним судом м.Донецька ухвалено рішення по справі № 261/36/14-ц(провадження 2/261/430/14) за позовом ПАТ"Родовід Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Д002/АА-050.07.1. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 року, позовні вимоги задоволено частково та з відповідачів, в солідарному порядку, на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14673 доларів США 25 центів, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 5213 доларів США 41 центів, пені за невиконання кредитного зобов`язання в сумі 200000,00 грн. та три відсотки річних в розмірі 20870,21 грн., а також 1720,50 грн.-витрати по сплаті судового збору. Рішення набрало законної сили 13.05.2014 року. 24.05.2019 року між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ"Вердикт Капітал" укладено договір №15 про відступлення прав вимог, відповідно до якого ПАТ "Родовід Банк" видступило ТОВ"Вердикт Капітал", а ТОВ"Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № Д002/АА-050.07.1 від 28.02.2007 року. У зв`язку з викладеним, виникла необхідність в заміні вибулого стягувача.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

Представник заявника ТОВ "Вердикт Капітал", належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі (а.с.6).

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, що відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.03.2014 року Петровським районним судом м.Донецька по справі № 261/36/14-ц(провадження 2/261/430/14) за позовом ПАТ"Родовід Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Д002/АА-050.07.1 винесено рішення, яким вимоги позивача задоволені частково. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.05.2014 року, позовні вимоги задоволено частково та з відповідачів, в солідарному порядку, на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 14673 доларів США 25 центів, заборгованості по процентам за користуванням кредитом в сумі 5213 доларів США 41 центів, пені за невиконання кредитного зобов`язання в сумі 200000,00 грн. та три відсотки річних в розмірі 20870,21 грн., а також 1720,50 грн.-витрати по сплаті судового збору (а.с.7-15). Зазначене рішення набрало законної сили 13.05.2014 року.

24.05.2019 року між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ"Вердикт Капітал" укладено договір №15 про відступлення прав вимог, відповідно до якого ПАТ "Родовід Банк" видступило ТОВ"Вердикт Капітал", а ТОВ"Вердикт Капітал" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № Д048/СА-183.07.1 від 28.11.2007 р. У зв`язку з викладеним, виникла необхідність в заміні вибулого стягувача, зокрема до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з реєстру боржників (а.с.16-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України,ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 № 6-122цс13, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України.

Таким чином на підставі договіру №15 про відступлення прав вимог від 24.05.2019 року ТОВ"Вердикт Капітал" є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що з огляду на те, що до ТОВ"Вердикт Капітал" перейшло правонаступництво щодо всього майна, всіх прав та обов`язків ПАТ"Родовід Банк", заява про заміну стягувача його правонаступником підлягає задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 512,514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", представник заявника - Радченко Вікторія Юріївна, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Родовіт Банк" (стягувач), ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (боржник), про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником- задовольнити.

Замінити стягувача Публічне Акціонерне товариство "Родовід Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б, ЄДРПОУ-36799749) у справі №261/36/14-ц за позовом Публічного Акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Д002/АА-050.07.1 від 28.02.2007 р.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія МАРЧЕНКО