Справа № 509/5314/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу №509/5314/24 за позовом ОСОБА_1 до Біляївської державної нотаріальної контори про скасування заборони

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з позовом про скасування заборони.

Вимоги обґрунтовував тим, що він є власником частини жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З метою продажу цього будинку звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. для оформлення документів. Однак, нотаріусом при підготовці договору купівлі-продажу, що включає перевірки відсутності заборони або арешту цього майна тощо, було виявлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборону на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 8207839, зареєстровано 19.11.2008 року реєстратором Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення,3, 22.05.1979, колгосп «Україна», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , код відсутній. Додаткові дані: архівний номер 2814681ODESSA16. Архівна дата 25.12.2001. Дата виникнення 24.05.1979, № реєстра 143/1979, внутр. № D2016D3A2DF236307A28, про що вона йому повідомила і що є перепоною для продажу майна.

Позивач зазначив, що дійсно в 1979 році працював в колгоспі «Україна», який в подальшому став радгоспом, а потім був перетворений в КСП «Овідіопольський», і брав гроші на побудову жилого будинку в колгоспі, однак у нього ці гроші відраховували із зарплати, і він ще за радянських часів розрахувався з підприємством. На теперішній час підприємство ліквідоване, отже існуюча заборона має бути припинена.

16.09.2024 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області провадження по справі відкрито та в порядку ст.ст.274,279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, відзиву до суду не подав, до канцелярії суду надійшла заява № 2981/01-16 від 08.10.2024р. т.в.о державного нотаріуса Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д. про розгляд справи без представника Біляївської державної нотаріальної контори..

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач є власником частини жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.03.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14654479 від 23.05.2007.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 388016957 від 24.07.2024р. накладено заборону на невизначене майно, все майно, ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 8207839, зареєстровано 19.11.2008 року реєстратором Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення,3, 22.05.1979, колгосп «Україна», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно,власник ОСОБА_1 , код відсутній. Додаткові дані: архівний номер 2814681ODESSA16. Архівна дата 25.12.2001. Дата виникнення 24.05.1979, № реєстра 143/1979, внутр. № D2016D3A2DF236307A28, про що вона йому повідомила і що є перепоною для продажу майна.

З аналізу матеріалів справи слідує, що заборону було накладено 24.05.1979 року і зареєстроване 19.11.2008 року реєстратором - Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою.

Згідно листа Одеського державного нотаріального архіву № 1269/01-18 від 22.05.2024року у всіх наявних на зберіганні документах, які відносяться до зазначеного питання, сформованих, прошитих та пронумерованих Овідіопольською державною нотаріальною конторою Одеської області за 1979 рік, а саме: розпорядженнях по накладенню і зняттю заборон (арештів), інформація щодо вищевказаного арешту відсутня.

В Реєстрі для реєстрації заборон нерухомого майна Овідіопольської державної нотаріальної контори Одеської області міститься запис № 143 від 24.05.1979 року про накладення арешту на російською мовою « ОСОБА_2 » на підставі повідомлення № 3 від22.05.1979, виданого російською мовою «колхозом Украина».

Відповідно історичної довідки КСП «Овідіопольське», наданої КП Овідіопольської селищної ради «Об`єднаний трудовий архів» колгосп «Україна» реорганізований в 1980 році у радгосп «Овідіопольський», а в 1995 році перетворений на КСП «Овідіопольське», який ліквідований згідно рішення загальних зборів в 2000 році.

Позивач вважає, що заборона на все його майно, що була накладена в 1979 році когоспом «Україна» та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.11.2008 року Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою повинна бути знята, оскільки позика, взята ним в тому ж році в колгоспі погашена в повному обсязі та просить скасувати заборону на відчуження всього його майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Наявність обтяжень на майно обмежує законні права позивача ОСОБА_1 як власника, перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Як зазначено в Постанові ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення про Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Мінічтерства юстиції України від 09.06.1999р. № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті 10.06.1999р. за № 364/3657, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 20.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Оскільки підприємство за повідомленням якого було накладено заборону на нерухоме майно ОСОБА_1 ліквідовано, нотаріус без відповідного звернення не зможе зняти заборону, накладену на майно позивача

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.316,317,319, 321,391 Цивільного кодекс України, керуючись ст.ст.4,13,19,81,263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати заборону на невизначене майно, все майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 8207839, зареєстровано 19.11.2008 року реєстратором Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: повідомлення, 3, 22.05.1979, колгосп «Україна», об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник ОСОБА_1 , код відсутній. Додаткові дані: архівний номер 2814681ODESSA16. Архівна дата 25.12.2001. Дата виникнення 24.05.1979, № реєстра 143/1979, внутр. № D2016D3A2DF236307A28

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко