УХВАЛА

31 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 621/2468/24

провадження № 61-14315ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко Марії Олександрівни на ухвалу Харківського апеляційного суду

від 01 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд: встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі у порядку цивільного судочинства за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області.

Роз`яснено право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Павленко М. О. засобами поштового зв`язку 03 липня 2024 року подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 липня 2024 року витребувано із Зміївського районного суду Харківської області цивільну справу № 621/2468/24.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2024 року представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко М. О. залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору, та роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко М. О. на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року, у справі № 621/2468/24, за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, визнано неподаною і повернуто апелянту.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що особа, які подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

24 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Павленко М. О. засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року (надійшла до суду 28 жовтня 2024 року), в якій просить суд скасувати оскаржуване судове рішення, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що ухвала Харківського апеляційного суду

від 02 липня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху є незаконною, оскільки заявник має статус учасника бойових дій, а тому звільнений від сплати судового збору.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною

і повертається позивачеві.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись із ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Павленко М. О. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко Марії Олександрівни залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для виконання вимог ухвали, а саме: сплатити судовий збір.

Зазначена копія ухвали надсилалась на електронну адресу представника

ОСОБА_1 - адвоката Павленка М. О.

Згідно довідки про доставку електронного документу, адвокат Павленко М .О. 30 липня 2024 року отримала копію ухвали про залишення апеляційного скарги без руху від 30 липня 2024 року.

Станом на 01 жовтня 2024 року зазначені недоліки апелянтом не були усунуті.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко М. О. визнано неподаною та повернуто апелянту.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком Харківського апеляційного суду про те, що оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною і повернути заявнику.

Щодо сплати судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені

у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року № 545/1149/17 (провадження №14-730цс19),від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Справа за заявою особи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні цієї особи, не пов`язана з порушенням прав цієї особи як учасника бойових дій.

Суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що представник заявника не усунула недоліки, про які зазначено в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє заявника права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко М. О. на ухвалу Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року є необґрунтованою, тому

у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Павленко Марії Олександрівни на ухвалу Харківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року у справі за ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник