Справа № 638/9856/24
Провадження № 2/638/4498/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31.10.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Василенко А. А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

АТ «Сенс Банк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № 851/10/27-11/6-294 від 08.11.2006. Відповідно до договору про внесення змін № 3 до кредитного договору № 851/10/27-11/6-294, змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 19 970,98 доларів США у гривню шляхом видачі двох кредитів. Загальна сума заборгованості складає 147 032,33 грн. А також просив стягнути з відповідачки на свою користь суму сплаченого судового збору.

В обгрунтування позову позивач послався на те, що 08 листопада 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачкою укладено договір кредиту № 851/10/27-11/6-294, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковсті, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 42 500,00 доларів США.

Відповідно договору про внесення змін №3 до Договору кредиту № 851/10/27-11/6-294, від 19 грудня 2014 року, змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 19 970,98 доларів США у гривню.

Зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 352 382,10 гривень, сума першого кредиту (надалі за текстом «Кредит в гривні 1») складає 160 948,01 гривень та сума другого кредиту (надалі за текстом - «Кредит в гривні 2») складає 191 434,09 гривень.

Банк, як вказує позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором шляхом надання відповідачу кредитних коштів, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим станом на 05.05.2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 147 0332,33 грн, з яких сума заборгованості за кредитом в гривні 1 72 311,87 грн та сума заборгованості за кредитом в гривні 2 74 720,46 грн.

Рішенням Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також внесено зміни до статуту Банку шляхом затвердження його в новій редакції.

Зважаючи, що відповідач не сплачує суму наявної заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

06.06.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі. Заперечень проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не висловив.

Відповідач повідомлялась про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на адресу, повістки повернулися неврученими з причини «Адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідач повідомлялась шляхом направлення смс повістки та розміщенням оголошення на сайті суду про її виклик.

Так, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини першої статті 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 листопада року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та Ціколією Ямзе укладено договір кредиту № 851/10/27-11/6-294, відповідно до умов якого банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 42 500,00 доларів США зі сплатою 12,25 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 15 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний у підпункті 1.1.1. пункту 1.1. статті 1 договору, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 07.11.2021 року, з метою придбання нерухомого майна - трьохкімнатної квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.1. договору).

Відповідно пункту 2.4., підпункту 2.4.1. проценти розраховуються з розрахунку 28-29-30-31/360; сплата процентів здійснюється у валюті Кредиту на рахунок № НОМЕР_1 в Науковому віділенні ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше десятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з пунктом 2.4. цього договору у попередній робочий день.

Підпунктом 3.3.8 пункту 3.3. Договору кредиту передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний ас його використання та можливими штрафними санкціями, в порядку визначеному пунктом 1.1. цього Договору.

Статтею 4 Договору кредиту передбачена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.

Так, у разі порушення Позичальником умов цільового використання Кредиту, визначеного пунктом 1.2. цього Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 25 (двадцять п`ять) відсотків від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору кредиту № 851/10/27-11/6-294 від 08 листопада 2006 року змінено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14 відсотків.

В подальшому, сторонами договору кредиту укладались договори про внесення змін до основного договору кредиту, зокрема, відповідно до договору про внесення змін № 3 від 19 грудня 2014 року до Договору кредиту № 851/10/27-11/6-294 від 08 листопада 2006 року змінено валюту кредиту та переведено суму кредиту 19 970,98 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 165,14 долари США в гривню, шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 352 382,10 грн, з якого скма першого кредиту становить 160 948,01 грн, сума другого кредиту становить 191 434,09 грн. Сума кредитів розрахована за курсом 17,50 грн за 1 долар (пункт 1.1-1.3 договору).

Згідно підпункту 2.2 договору про внесення змін № 3 до договору кредиту № 851/10/27-11/6-294 від 08 листопада 2006 року сторони встановили процентнуставку за користуванням кредитом в гривні 1 у розмірі 14 відсотків. Відповідно до пункту 3.2 процента ставка за користування кредитом в гривні 2 становить 2.1 відсоток річних.

Відповідно до договору про внесення змін № 3 до договору кредиту № 851/10/27-11/6-294 від 08 листопада 2006 року, який був укладений 18 лютого 2016 року, сторони домовились, що починаючи з 0101.2016 по 31.12.2016 включно процентна ставка за користування кредитом в гривні 2 становить 1 процент річних.

Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем щодо надання останньому кредитних коштів за Договором Кредиту.

З розрахунків заборгованості за Договором Кредиту № 851/10/27-11/6-294 від 08 листопада 2006 року вбачається, що станом на 05.05.2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 147 0332,33 грн, з яких сума заборгованості за кредитом в гривні 1 72 311,87 грн та сума заборгованості за кредитом в гривні 2 74 720,46 грн.

Також, судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушень за вих. № 1/30 від 30 квітня 2024 року, відповідно до якої Банк вимагав від відповідача сплати заборгованості до Договором Кредиту у розмірі 72 311,87 грн та 74 720,46 грн, проте, вказана вимога залишилась з боку відповідача без виконання.

Наведене в сукупності дозволяє суду дійти висновку, що взяті на себе договірні зобов`язання щодо надання відповідачу кредиту, позивач виконав у повному обсязі.

Водночас, відповідач взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості борг станом на 05 травня 2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 147 0332,33 грн, з яких сума заборгованості за кредитом в гривні 1 72 311,87 грн та сума заборгованості за кредитом в гривні 2 74 720,46 грн.

Також, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 припинено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12 серпня 2022 року змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також внесено зміни до статуту Банку шляхом затвердження його в новій редакції.

Зважаючи, що відповідачем у добровільному порядку наявна сума заборгованості за договором кредиту погашена не була, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями частин першої-третьої статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин першої - третьої статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже зазначалось судом, з матеріалів справи вбачається, що між Банком та відповідачем при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Доказів на підтвердження того, що відповідач належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 05 травня 2023 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 147 0332,33 грн, з яких сума заборгованості за кредитом в гривні 1 72 311,87 грн та сума заборгованості за кредитом в гривні 2 74 720,46 грн.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, відповідно, наявність правових підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, керуючись частиною першою статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого ним судового збору у розмірі 3028,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_3 ) суму заборгованості за Договором Кредиту № 851/10/27-11/6-294 від 08 листопада 2006 року в сумі 147 032,33 грн (Сто сорок сім тисяч тридцять дві гривні тридцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (03150, Україна, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, , МФО 300346, п/р № НОМЕР_3 ) понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн (Три тисячі двадцять вісім гривень).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 жовтня 2024 року.

Суддя: Т. В. ШТИХ