Справа № 212/3292/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., за участю: секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних стосунків, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Кривого Рогу Дніпропетровської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , доводиться заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рідним сином.

В обґрунтування позовної заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5 при виконанні військового обов`язку загинув син заявниці ОСОБА_2 . Заявниця, як мати загиблого, має право на отримання пільг та соціальний захист, для чого звернулась до Покровсько-Тернівського районного ТЦК і СП з відповідною заявою, але заявниці було відмовлено в призначенні пільг і нарахуванні соціальних виплат по причині того, що у неї відсутні документи, які б підтверджували родинні стосунки з загиблим, а саме: через різне написання прізвищ заявниці та загиблого. Через що заявниця вимушена звернутись до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, за наявними у матеріалах справи документами. Представник заінтересованої особи просив залучити до справи Міністерство оборони України як заінтересовану особу, оскільки вказана категорія справ стосується безпосередньо прав та інтересів МОУ.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.04.1974, видане Жовтневим відділом РАЦСу міста Кривого Рогу, актовий запис №591, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якого зазначені: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 від 25.01.2001, мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 від 25.01.2001.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 22.03.2024, видане Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 495.

Заявниця звернулась до Покровсько-Тернівського районного ТЦК і СП із заявою про призначення пільг та нарахування соціальних виплат, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували родинні стосунки із загиблим, в наявних документах прізвище заявника та загиблого українською мовою пишеться по-різному.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом пунктів 1 та 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи: про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 12 зазначеної Постанови роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

-факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Тлумачення наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Зазначений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду 18 січня 2024 року справи № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19),та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

За правилами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між померлим та заявником суду не надано та при дослідженні доказів не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зазначений факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (мати) та померлим ОСОБА_2 (син) знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і його встановлення необхідно заявнику для призначення пільг і нарахування соціальних виплат.

Дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, враховуючи наявність у заявника ОСОБА_1 документів, в яких прізвище з її сином відрізняється лише у одній літері, що пов`язано з транслітерацією прізвища, суд вважає що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 79-81, 258-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних стосунків - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 13 травня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт