Справа № 276/2200/24
Провадження по справі №2/276/829/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про припинення обтяження (заборони відчуження) нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернуласядо суду з даним позовом, в якому просить суд припинити обтяження у виді заборони на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження - 3046895, що зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 31.03.2006 року реєстратором: Володарсько-Волинська державна нотаріальна контора, накладене на підставі повідомлення б/н колгоспу «Маяк» с. Грушки на невизначене майно власника: ОСОБА_1 (додаткові дані: архівний номер: НОМЕР_1 , архівна дата: 04.04.2000, дата виникнення: 27.02.1991, № реєстру: 1, внутр. № 8F012E2525F1562C6A36.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . В ході звернення до Центру надання адміністративних послуг Хорошівської селищної ради отримала інформаційну довідку з Державного реєстру щодо належного їй майна, з якої дізналася про те, що на належне позивачу майно на підставі повідомлення колгоспу «Маяк» с.Грушки накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 3046895. Зазначає, що жодних зобов`язань перед колгоспом ОСОБА_1 не має, кредитів ніколи не брала, не укладала та не підписувала жодних договорів позики, іпотеки, кредитів тощо та не є боржником, а тому повідомлення колгоспу « ОСОБА_2 » є безпідставним і таким, що порушує її права як власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вважає, що продовження дії обтяження на нерухоме майно без наявності для того законних підстав порушує її право на власність.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.09.2024 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання позивач не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Інформації №392032341 від 22.08.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, за типом особи: фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , значиться наступне обтяження: Тип обтяження: заборона (архівний запис); Реєстраційний номер обтяження: 3046895; Зареєстровано: 31.03.2006 15:09:12 за № 3046895 реєстратором: Володарсько-Волинська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: повідомлення, б/н, колгосп «Маяк», с.Грушки; Об`єкт обтяження: невизначене майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Зірка; Власник: ОСОБА_1 ; Додаткові дані: 1988703ZITOMIR10, архівна дата: 04.04.2000, дата виникнення: 27.02.1991, № реєстру: 1, внутр. № 8F012E2525F1562C6A36.

Із копії історичної довідки про сільськогосподарську артіль (колгосп) «Маяк» с.Грушки Володарсько-Волинського району Житомирської області, виданої 17.07.2024 року, слідує, що 13.09.1993 року на базі колгоспу «Маяк» було створено колективне сільськогосподарське підприємство «Маяк», яке 11.02.2000 року було реформоване в приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Маяк», яке в подальшому 24.10.2006 року за рішенням співвласників майнових паїв було ліквідовано.

Суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Згідно п. 5 гл. 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 ввід 22.02.2012 р., нотаріус знімає заборону відчуження майна, серед іншого, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики, а також за рішенням суду.

Відповідно до ст.3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно вимог ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав є: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ч.3 ст.26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.31-1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Враховуючи те, що підставою накладення обтяження №3046895 від 31.03.2006 року на невизначене майно ОСОБА_1 було повідомлення колгоспу «Маяк», архівна дата виникнення якого 1991 рік, з моменту виникнення обтяження минуло 33 роки, внаслідок накладеного обтяження, а саме заборони на нерухоме майно позивач немає можливості розпоряджатись майном, що перешкоджає позивачеві як власнику майна користуватись своїми законними правами, відповідач позов визнає і не надає жодних доказів обґрунтованості продовження дії даного обтяження, суд виходячи із встановлених обставин, вбачає невідповідність заходу втручання держави в право власності власника критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини та відсутність справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави, пов`язаними з втручанням в право власності, та інтересами особи, яка страждає від такого втручання, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про припинення обтяження (заборони відчуження) нерухомого майна, - задовольнити.

Припинити обтяження на нерухоме майно у виді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 3046895, що зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 31.03.2006 року реєстратором: Володарсько-Волинська державна нотаріальна контора, накладене на підставі повідомлення б/н колгоспу «Маяк» с. Грушки на невизначене майно власника: ОСОБА_1 (додаткові дані: архівний номер: НОМЕР_1 , архівна дата: 04.04.2000, дата виникнення: 27.02.1991, № реєстра: 1, внутр. № 8F012E2525F1562C6A36.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада, адреса місця знаходження: смт.Хорошів вул. Героїв України, 13, Житомирський район, Житомирської області; .

Суддя: А.М. Збаражський