Дата документу 23.09.2024Справа № 554/3134/24
Провадження № 2/554/3614/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Литвин А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає що, в ніч 31.10.2022р. на 01.11.2022р. близько 2-ї години ночі, ворог завдав удару дронами - камікадзе по м. Полтава. Влучання даних дронів відбулося безпосередньо по об`єктах, які розташовані по АДРЕСА_1 . Власником даних приміщень є ОСОБА_1 (Позивач) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 14.02.2011р., Договором Дарування від 21.03.2019р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2021р., індексний номер витягу: 288551454, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (копії додаються). За даним фактом вчинення кримінального правопорушення відкрито кримінальне провадження. Відомості про подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 01 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України. Розслідування триває до цього часу. З 09 листопада 2022р. в даній справі Позивач має статус потерпілого.

Згідно форм до виїзного обстеження території щодо зруйновних об`єктів інфраструктури області за №37 №38, №39 через вибухи знищено:

- будівлі та споруди Літ.Г-1-3 по технічному паспорту площею 4007,2 кв.м.

-нежитлове приміщення в будівлі Літ. Ц-1 по технічному паспорту площею 1849,2 кв.м.

Через вибухи пошкоджено:

-Фасад будівлі Літ. В-2 по технічному паспорту загальною площею 329 кв.м., посічений уламками вибухового пристрою. Вибито металопластикові вікна в кількості 11 (одинадцять) штук. Частково зірвана обшивка з металевого профілю.

-Нежитлове приміщення в будівлі Літ. Ц-1 по технічному паспорту площею 4 147,5 кв.м.

Вказані будівлі, споруди та приміщення Позивач використовував у своїй господарській діяльності, здавав в оренду, але внаслідок їх знищення та пошкодження вони тепер не можуть експлуатуватися. З метою встановлення розміру матеріальної шкоди, Позивачем було замовлено відповідне експертне дослідження Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру.

Згідно наданого Висновку експертного дослідження №КЕД-19/117/22/15910 від 29.12.2022р. ринкова вартість об`єктів нерухомого майна: будівлі літ. Ц-1, будівлі літ. Г-1-3, будівлі літ. В-2 по АДРЕСА_1 , станом на 01.11.2022р. становила 254 826 601,00 (двісті п`ятдесят чотири мільйона вісімсот двадцять шість тисяч шістсот одна) гривень без ПДВ. (копія додається). Таким чином, у зв`язку із знищенням та пошкодженням свого майна, Позивач оцінює розмір матеріальної шкоди саме в сумі визначеній експертами в своєму Висновку.

Крім матеріальної шкоди, про які викладено вище, внаслідок знищення мого майна, вартість якого оцінена в дуже значну вартість, та яке не може використовуватися в подальшому в своїй господарській діяльності, Позивач зазнав моральної шкоди. Моральна шкода полягає у значних триваючих душевних стражданнях, що викликані позбавленням звичного ритму життя; неможливістю користуватися належним на праві власності майном; перебуванням у пригніченому стані, зниженням життєвого тонусу i погіршення загального самопочуття; ризиком для мого життя та здоров`я внаслідок влучання у мою власність дронів - камікадзе, постійним відшкодуванням шляхів та можливостей відновлення втраченого майна. Втративши майно, позивач відчуває розчарування, безсилля та безпорадність, що також завдає йому моральну шкоду. Позивач вимушений витрачати час і кошти для захисту своїх прав та інтересів.

Внаслідок збройної агресії Російської Федерації порушено цивільне право позивача, а саме: позбавлено можливості користуватися належним майном та вилучати корисні властивості належного майна для задоволення власних потреб, а також втрата можливості розпоряджатись ним, що завдає позивачу моральної шкоди. Таким чином, наявний факт порушення основоположних прав людини в Україні, через що Позивачу завданий душевний невгамовний біль, безперервні страждання через війну та руйнування i пошкодження майна, завдана відповідачем моральна шкода повинна становити в сумі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень, що є справедливою компенсацією з держави-агресора російської федерації.

Позивач просив суд : Стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 суму завданих його майну матеріальної шкоди у розмірі 254 826 601,00 (двісті п`ятдесят чотири мільйона вісімсот двадцять шість тисяч шістсот одна) гривень 00 копійок. Стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень 00 копійок. Стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , витрати в розмірі 49 838 грн. 80 коп. (сорок дев`ять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень вісімдесят копійок) за проведення комплексного будівельно-технічного та оціночно - будівельно експортне дослідження об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час, в судове засідання не з`явився.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Наказом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та який наступними указами Президента України неодноразово продовжувався, та триває станом на момент постановлення судового рішення по даній справі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи державна територію України,а також окупація або анексія частини території України; блокада портів,узбережжя або повітряного простору,порушення комунікацій України збройними силами іншої держави або групи держав; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні,морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України; засилання іншою державою або від її імені озброєних груп регулярних або нерегулярних сил, що вчиняють акти застосування збройної сили проти України, які мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно переліченим в абзацах п`ятому - сьомому цієї статті діям, у тому числі значна участь третьої держави у таких діях; дії іншої держави (держав), яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження третьої держави, використовувалася цією третьою державою (державами) для вчинення дій, зазначених в абзацах п`ятому - восьмому цієї статті; застосування підрозділів збройних сил іншої держави або групи держав,які перебувають на території України відповідно до укладених з Україною міжнародних договорів,проти третьої держави або групи держав,інше порушення умов,передбачених такими договорами,або продовження перебування цих підрозділів на території України після припинення дії зазначених договорів; особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

02.03.2022р. збройну агресію рф проти України у резолюції ES-11/1 «Агресія проти України» визнала Генеральна Асамблея ООН. Вона вимагає від рф негайного припинення застосування сили проти України, утримання від погроз чи застосування сили проти будь-якої держави ООН, повного та безумовного виведення збройних сил з території України у межах її міжнародно-визнаних кордонів, а також забезпечення повного захисту цивільних осіб, включаючи гуманітарний персонал, журналістів та осіб, які перебувають у вразливому становищі, у тому числі жінок і дітей.

16.03.2022р. Міжнародний суд ООН у міждержавній справі України проти росії ухвалив рішення про вжиття тимчасових заходів, згідно з яким визначив, що рф має негайно зупинити воєнні дії, які вона розпочала на території України 24 лютого 2022 року.

14.04.2022р. Верховна Рада України визнала дії, вчинені збройними силами рф та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу (пункт 1 Заяви Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні», схваленої згідно з постановою Верховної Ради України № 2188-IX).

27.04.2022р. Парламентська асамблея Ради Європи ухвалила резолюцію «Наслідки продовження агресії Російської Федерації проти України: роль і відповідь Ради Європи» № 2433. Визнала, що агресія рф проти України є безпрецедентним актом як сама по собі, так і за її далекосяжними наслідками, бо провокує найважчу гуманітарну кризу в Європі з найбільшою кількістю жертв, наймасштабнішим внутрішнім і зовнішнім переміщенням населення з часів Другої світової війни.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.06.2022р. у справі № 490/9551/19 (провадження № 61-19853св21) з огляду на те, що починаючи з 2014 року, загальновідомим є той факт, що РФ чинить збройну агресію проти України, то у категорії справ про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, її майну, здоров`ю, життю, завданої внаслідок збройної агресії РФ на території України, іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ. Дії іноземної держави вийшли за межі своїх суверенних прав, оскільки будь-яка іноземна держава не має права втручатися шляхом збройної агресії в іншу країну.

Вирішуючи вимоги позивача про наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить із такого.

Загальні засади відшкодування матеріальної шкоди визначені статтею 22 ЦК України. Так, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Збитками є: 1)втрати,яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір.

Одними із основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін (ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимі докази). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стороною позивача до суду були надані висновки експертного дослідження №КЕД-19/117/22/15910 від 29.12.2022р. ринкова вартість об`єктів нерухомого майна: будівлі літ. Ц-1, будівлі літ. Г-1-3, будівлі літ. В-2 по АДРЕСА_1 , станом на 01.11.2022р. становила 254 826 601,00 (двісті п`ятдесят чотири мільйона вісімсот двадцять шість тисяч шістсот одна) гривень без ПДВ. (копія додається). Таким чином, у зв`язку із знищенням та пошкодженням свого майна, Позивач оцінює розмір матеріальної шкоди саме в сумі визначеній експертами.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Щодо стягнення із відповідача моральної шкоди суд приходить до наступного висновку.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як слідує зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: в т.ч. у випадках, встановлених законом.

Згідно пункту 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також, у пункті 5Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей16і23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Ураховуючи те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, на які посилався позивач, як на підставу відшкодування моральної шкоди, суд доходить до висновку про відсутність підстав для її відшкодування.

Згідно п. 22 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 254 826 601,00 (двісті п`ятдесят чотири мільйона вісімсот двадцять шість тисяч шістсот одна) гривень 00 копійок.

Стягнути з держави Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації на користь громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , витрати в розмірі 49 838 грн. 80 коп. (сорок дев`ять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень вісімдесят копійок) за проведення комплексного будівельно-технічного та оціночно - будівельно експортне дослідження об`єктів нерухомого майна

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 АДРЕСА_2 Адреса для листування: АДРЕСА_1 Паспорт НОМЕР_2 виданий Чутівським РС УДМС України в полтавській області 05.06.2013р. Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 номер телефону НОМЕР_4

Відповідач - Російська Федерація в особі міністерства юстиції Російської Федерації 119991, м. Москва, вул. Житня, буд. 14, будівля, 1, електронна пошта: ЄДРПОУ невідоме Тел.: невідомий

Суддя М.О. Материнко