Справа №339/432/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстровано 19 вересня 1992 року виконкомом Тисівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Свої вимоги мотивує тим, що 19 вересня 1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі у них народилася дочка, яка на даний час є повнолітньою. Спершу сімейні стосунки були хорошими, а згодом стали погіршуватися, змінилося ставлення один до одного, вони стали чужими людьми. Зараз між ними взагалі відсутнє взаєморозуміння та повага, з`явилися різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Зазначає, що вона неодноразово змирювалася з такою ситуацією задля збереженя сім`ї, проте нічого не змінилося, стосунки між ними не покращилися. З 2021 року вони не проживають разом, шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені, а подальше збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме її інтересам. Фактично шлюб носить формальний характер, а проживати у формальному шлюбі вона не бажає, в зв`язку з чим просить даний шлюб розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, зазначивши у позовній заяві про проведення розгляду справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 перед судовим засіданням подав заяву, вказавши, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Також просив справу слухати за його відсутності (а.с. 17). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 2 ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вище вказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року роз`яснив, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

У відповідності до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі зареєстрували шлюб 19 вересня 1992 року у виконкомі Тисівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка " ОСОБА_3 ", дружини " ОСОБА_3 " (а.с. 3).

Встановлено, що позивачка та відповідач не підтримують жодних подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично шлюб носить формальний характер.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу їх права порушені не будуть, суд вважає за доцільне шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Бажання позивачки залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, а тому суд залишає їй прізвище - Струсь.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, з урахуванням заяви позивачки, витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачкою та не стягує з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 206, 223, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 вересня 1992 року виконкомом Тисівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19 - розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити " ОСОБА_3 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.Б. Сметанюк