Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2921/21 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Галацевич О.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/2921/21 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана Віктора Богдановича, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана Віктора Богдановича, на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2024 року, постановлену під головуванням судді Ярмоленка В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Торгана В.Б. звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якій зазначив, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17 червня 2022 року у справі № 283/2921/21 стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 17.10.2019 року в розмірі 85000 доларів США, а також 3% річних в розмірі 2633,83 доларів США, 11851 грн сплаченого судового збору, а також 32000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

15 вересня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. на виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження № 69867188, а також винесено постанову про арешт коштів боржника.

4 жовтня 2022 року по вказаному виконавчому провадженню винесено постанову про арешт майна боржника транспортний засіб ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/ номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 та постанову про розшук майна боржника транспортний засіб ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/ номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Вищевказаний автомобіль боржник продав за дорученням ще до 2018 року, подальше місце перебування чи інформація щодо нового автомобіля йому не відомі.

20 жовтня 2022 року винесено постанову про арешт майна боржника частку засновника товариства в розмірі 33 відсотки (розмір частки засновника в статутному капіталі - 9900 грн.) в ТОВ «ПБО «Солюшен».

15 листопада 2022 року винесено постанову про арешт майна боржника частку засновника товариства в розмірі 33 відсотки (розмір частки засновника в статутному капіталі - 9900 грн.) в ТОВ «ПБО «Солюшен».

24 липня 2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника - дохід в ТОВ «ПБО «Солюшен».

20 листопада 2023 року до Малинського районного суду Житомирської області було направлено подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу. Приватний виконавець мотивував ухилення Боржника від виконання рішення суду тим, що боржник не надав на реалізацію транспортний засіб ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак ОСОБА_1 заявою від 21.12.2022 року повідомив виконавця щодо продажу транспортного засобу за дорученням ще до 2018 року.

Також виконавцем зазначено про відсутність відрахувань з місця роботи ОСОБА_1 та відсутність у боржника офіційних доходів й регулярний його виїзд за межі України. Однак в матеріалах виконавчого провадження наявні відомості щодо отримання ОСОБА_1 офіційних доходів від податкового агента ( від 15.09.2020 року та 24.07.2023 року).

ОСОБА_1 своєю заявою від 21.12.2022 року, яка була зареєстрована приватним виконавцем лише 13.01.2023 року за №103, повідомив приватного виконавця про те, що він працює у податкового агента () водієм міжнародних перевезень та добровільно подав заяву до роботодавця про відрахування з його доходу грошових коштів на виконання рішення суду, а також зняття арешту з відповідного «зарплатного» рахунку.

Незважаючи на це, постановою Житомирського апеляційного суду від 2 квітня 2024 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до виконання ним зобов`язань відповідно до рішення Малиновського районного суду Житомирської області від 17 червня 2022 року у цивільній справі №283/2921/21.

Боржник вважає, що на даний час є обґрунтовані підстави для скасування вказаного тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, так як відсутні відомості щодо його ухилення від виконання рішення суду.

Згідно з наказом № 2 від 30 грудня 2022 року ТОВ «ПБО «Солюшен» з 1 січня 2023 року ОСОБА_1 призначено на посаду водія автотранспортних засобів. Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 : за період з 01.08.2023 року по 30.06.2024 року по виконавчому провадженню № 69867188 перераховано 13 945,40 грн; за період з 01.08.2023 року по 30.06.2024 року по виконавчому провадженню № 73463266 перераховано 6382,97 грн.

Зазначив, що відсутні будь-які відомості та обставини, які б могли свідчити про створення боржником перешкод у вчиненні виконавчих дій чи приховування майна, на яке може бути звернено стягнення. Роботодавець боржника має діючі договори на виконання останнім перевезень за межі України на користь відповідних контрагентів: ХП-15/05/24-2 на користь ТОВ «ТК «Корсель» () від 15.05.2024 року строком дії до 31.12.2024 року по виконанню автомобільних перевезень вантажів у міжнародному сполученні, а також договір 11/06-24 на користь ТОВ «ІТС» від 11.06.2024 року строком дії до 31.12.2025 року з перевезення зовнішньоторговельних та транзитних вантажів у міжнародному сполученні.

При скасуванні тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у ОСОБА_1 , який офіційно працевлаштований водієм автотранспортних засобів міжнародного перевізника, з`явиться можливість виконувати відповідні міжнародні перевезення, що, відповідно, збільшить його дохід й відповідні відрахування на погашення боргу.

Таким чином, просив суд скасувати обмеження у праві виїзду за межі України, що було накладене постановою Житомирського апеляційного суду від 2 квітня 2024 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, до виконання зобов`язань відповідно до рішення Малиновського районного суду Житомирської області від 17 червня 2022 року у цивільній справі №283/2921/21.

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2024 року у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Торган В.Б., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Зокрема, зазначає, що суд невірно застосував положення ст. ст. 12, 13, 17, 81, 259, 441 ЦПК України, що призвело до ухвалення незаконної ухвали.

Доказування ухилення боржника від виконання судового рішення покладено на виконавця.

Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань. Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь- які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Вважає, що на сьогодні є обґрунтовані підстави для скасування вказаного тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , так як відсутні відомості щодо ухилення останнім від виконання рішення суду у справі №283/2921/21, яке ним виконується частково, і під час винесення оскаржуваної ухвали суду відповідні відомості встановлені не були.

Наголошує, шо після скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, у нього як офіційно оформленого водія автотранспортних засобів міжнародного перевізника ТОВ «Проектно-Будівельне об`єднання «Солюшен» з`явиться можливість виконувати рішення суду.

Отже, суд помилково не задовольнив заяву про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та порушив норми процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Івахненко Ю.О., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Зокрема, зазначає, що у разі скасування обмеження відносно боржника ОСОБА_1 існує реальна можливість довготривалого виїзду боржника за межі України, враховуючи активні бойові дії на території України, що призведе до розшуку боржника й ускладнить виконання судового рішення. Зауважує, що кошти, спрямовані на поїздки за межі України, цілком можуть бути спрямовані на погашення заборгованості перед ОСОБА_2 , а тому факт виїзду боржника за кордон негативно впливатиме на виконання судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19 частина третя ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п.19 частини третьоїст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.441ЦК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Протоколом №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції, та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року№475/97-ВР, у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до положень частини п`ятої ст.441ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнуто переслідувану мету гарантування повернення боргу або виявлені обставини, які б спростовували критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або є інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання у здійснення особою права на свободу пересування.

Отже, при зверненні виконавця до суду із поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України слід довести факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним судовим рішенням, під яким розуміються будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборні сили, події тощо), враховуючи, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи. Натомість, при зверненні боржника із мотивованою заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України боржнику належить довести факт зміни обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Наявними у матеріалах справи доказами не спростовується факт ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Також беззаперечно не доведено відсутність у боржника можливості виконати рішення суду та наявність об`єктивних обставин, які б незалежно від ОСОБА_1 унеможливлювали вчинення ним реальних дій на виконання зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав, які б надавали можливість скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Отже, відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін.

Обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана Віктора Богдановича, залишити без задоволення, а ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 15 серпня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: