Провадження № 22-ц/811/1962/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Брикара О.М. звернулася з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що зі 17 червня 2003 року по 21 серпня 2009 року перебувала із Відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04 січня 2023 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 31 травня 2022 року і до досягнення ним 23 річного віку, завершення навчання чи відрахування із навчального закладу, в залежності, що настане швидше.

З часу ухвалення рішення пройшов майже рік, зросли витрати на утримання сина. Розмір аліментів в сумі 2000 гривень, що стягується із відповідача є недостатнім. Позивачка не в змозі належним чином забезпечити потреби дитини у навчанні, оскільки є людиною з інвалідністю 2 групи, проходить реабілітацію після онкологічного захворювання.

Відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців, окрім спільного сина в нього немає, а тому має змогу утримувати його.

Сорока на момент подання позовної заяви досяг 19 річного віку, навчається на денній формі навчання у Державному університеті технологій і зв`язку, у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи.

Відповідно до договору №23/1088 про надання освітніх послуг від 18 серпня 2023 року загальна вартість навчання за весь період становить 48960 гривень.

З врахуванням зазначених обставин на підставі ст.ст.141, ч.1 ст.185, ч.ч.1,3 ст.199 СК України просила:

стягувати із ОСОБА_1 на її користь грошові кошти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі в розмірі 6000 гривень, починаючи з 15 серпня 2023 року і до досягнення ним 23 річного віку, завершення навчання чи відрахування із навчального закладу, в залежності, що швидше.

Оскаржуваним рішеням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши аліменти у розмірі 4000 грн (чотири тисячі гривень), починаючи з 25 грудня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцятитрьохрічного віку.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що з моменту ухвалення заочного рішення Франківського районного суду м.Львова у нього не змінились обставини, які могли вплинути на збільшення розміру аліментів на утримання сина. Шевченківським районним судом м.Львова як зазначає відповідач не встановлено жодних обставин,які б могли вказувати на зміну розміру аліментів, які вже встановлені судовим рішенням.

Вважає, що позовні вимоги жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, відсутні підстави для зміни розміру аліментів.

Крім того стверджує, що річна вартість навчання сина становить 22950,00 грн. за перший рік навчання, 26010,00 грн. за другий рік. В рік він сплачує аліменти у розмірі 24000,00 грн., що повністю на його думку покриває річну вартість навчання.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року скасувати. Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі а безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 23 вересня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 17 червня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Як встановлено в суді першої інстанції, згідно довідки від 01 вересня 2023 року №11-01/3-783, виданої Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку ОСОБА_3 , 2004 року народження, навчається на першому курсі освітнього ступеня «Бакалавр» зі скороченим терміном навчання факультету Т та Р денного відділення. Строк закінчення закладу освіти 30 червня 2025 року.

У зв`язку з навчанням на денній формі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може працювати та утримувати себе, потребує матеріальної допомоги та знаходиться на утриманні своєї матері.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 04 січня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти на утримання повнолітнього сина - , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 31 травня 2022р. і до досягнення ним 23 річного віку; завершення навчання чи відрахування із навчального закладу, в залежності, що настане швидше.

Аліменти, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина є недостатніми, тому що зросли потреби сина, а позивачка через онкологічне захворювання не може самостійно утримувати його.

Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувачі аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі, визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання.

У зв`язку з погіршенням матеріального становища ОСОБА_2 , а саме її важке захворювання, та зростання витрат на утримання сина, остання не може самостійно надавати коштів на ці потреби.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час його навчання в розмірі 4000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 25 грудня 2023 року і до закінчення навчання у Державному університеті інтелектуальних технологій та зв`язку, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 червня 2024 року - . залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.