БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/957/24
Провадження № 2/497/451/24
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

"26" квітня 2024 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись у приміщенні суду в м.Болград з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

24.04.2024 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, який не відповідає вимогам ст.175ч.3п.п.2,4-10 та ч.5ст.177 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.ст.175ч.3п.п.2-10, 177ч.5 ЦПК України, позов має містити: номери засобів зв`язку позивача та відповідача, офіційної поштової адреси та адреси електронної пошти, також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності, або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; а також: зміст позовних вимог, а саме, - спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити в рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок врегулювання спору... позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, може додати копії відповідних письмових доказів. Учасник справи, який подає до суду письмові докази в копіях, згідно ст.95ч.5 ЦПК України, має своїм підписом підтвердити відповідність копії оригіналу із зазначенням дати такого засвідчення, а також прізвища й ініціалів особи, яка засвідчила копії документів, оскільки, в разі, якщо учасник справи або суд ставить під сумнів копію письмового доказу, такий доказ не береться судом до уваги.

Наданий позивачем вищевказаний позов не враховує усіх вимог, передбачених ЦПК України, а саме, не вказані: реєстраційний номер облікової картки відповідачки як платника податків, а також відомості щодо наявності в неї номера електронної пошти або номера телефону, адреси фактичного проживання (роботи), тощо - що є для позивача посильною можливістю та інформацію, яка надає суду змогу сповістити відповідача належним чином про надходження до суду позову стосовно нього та про дату й час судового заідання. Також у позові не вказані підстави звернення до суду, оскільки, згідно відомостей, вказаних у тексті позову, - подружжя дітей немає, а тому цей шлюб згідно чинного законодавства підлягає розірваннню в органі РАЦС.

Крім того, позивач, зазначивши адресою реєстрації відповідачки с.Василівка, повідомляє, що її місце перебування йому невідоме, а тому слід роз`яснити позивачу його право звернутися до органу поліції з заявою про розшук відповідачки, яка є його дружиною, та надати суду достовірні відомості про місце її перебування, яку суд зобов`язаний сповістити про дату, час і місце судового засідання.

Так, відповдно до ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, має подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи має про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v.Slovenia), заява № 53723/13, п.70, від 21.05.2015р., з подальшими посиланнями). Ст.131 ЦПК України регламентовано, що "у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи. Якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду. Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, кожний учасник справи має знати про справу, яка розглядається в суді. Зокрема у справі мають бути докази, що відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позову з усіма додатками, що буде свідчити про його обізнаність про наявність справи у суді та виникнення у нього відповідних процесуальних обов`язків, а у разі їх умисного невиконання для визнання таких дій (бездіяльності) зловживанням процесуальним правом.

Крім того, оскільки позов стосується сімейних правовідносин, позивачем не зазначено, чи не є дружина вагітною, не зазначено інших відомостей, що мають суттєве значення для розгляду справи про розірвання шлюбу, у тому числі - щодо наявності чи відсутності спору про спільне майно, оскільки, згідно, наприклад, ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один з подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року.

Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі. В якості роз`яснення: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, лише в разі, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (ст. 110 СК України).

Таким чином, встановивши відсутність усіх вище перелічених складових для відкриття провадження, суд дійшов висновку, що позовна заява містить певні недоліки, які позивачем мають бути усунені для відкриття провадження у справі і її розгляду у розумні строки на підставі доказів і відомостей, достатніх для ухвалення судом повного, об`єктивного і справедливого рішення.

Керуючись ст. ст.95,175,177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Роз`яснити позивачу, що він має усунути недоліки позову шляхом надання суду доказів щодо укладення шлюбу; оскільки, в разі не усунення у встановлений строк недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу, що не є перешкодою для звернення до суду з цією ж заявою після усунення зазначених недоліків.

Запропонувати позивачу разом з усуненням недоліків позову надати суду, на його розсуд, інші докази на підтвердження відомостей, зазначених ним в позові, - що можуть мати суттєве значення для ухвалення судом законного та об`єктивного рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, та відповідно до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя А.В. Кравцова