ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 711/3455/23 Провадження № 22-ц/821/136/24 Придніпровський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

13 лютого 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоБородійчука В.Г.
суддівКарпенко О.В., Василенко Л.І.

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

30 травня 2023 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2023 року позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 27 213,95 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 3 650,48 грн., 3 % річних у розмірі 1 469,71 грн., а всього 32 334,14 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в розмірі 1 676,89 грн., тобто по 838,45 з кожного з них.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

Супровідним листом № 711/3455/23/19189/2023 від 22 листопада 2023 року матеріали цивільної справи № 711/3455/23 витребувано із суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції встановив, що воно не може бути відкрите з підстав несплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків не пізніше десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду, а саме для сплати судового збору в розмірі 2 515 грн. 33 коп.

Роз`яснено особі, що подає апеляційну скаргу, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Супровідним листом № 711/3455/23/19725/2023 від 30 листопада 2023 року копію ухвали Черкаського апеляційного суду направлено на адресу ОСОБА_1 , що була зазначена в апеляційній скарзі.

Оскільки станом на 27 грудня 2023 року в Черкаського апеляційного суду були відсутні відомості про отримання копії ухвали ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції своєю ухвалою від 27 грудня 2023 року продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у визначеному судом розмірі.

Супровідним листом № 711/3455/23/21471/2023 від 27 грудня 2023 року копію ухвали направлено на адресу ОСОБА_1 , що була вказана ним в апеляційній скарзі для виконання.

Повторно роз`яснено особі, що подає апеляційну скаргу, що у разі не усунення недоліків у вказаний термін, скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Станом на 13 лютого 2024 року на адресу апеляційного суду повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «повернено за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до положень частини 1 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заяв чи клопотань про зміну місця проживання ОСОБА_1 до суду не надходило.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом вжиті заходи для скерування апелянту ухвали про залишення без руху його апеляційної скарги, однак вона не була вручена особі, що подає апеляційну сркагу за відсутності останнього за вказаною ним адресою перебування, таким чином у призначений судом строк вимоги ухвали не виконано.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту (постанова ВС від 10 вересня 2018 року у справі № 920/739/17).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова ВС від 10 квітня 2020 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами (постанова ВС від 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

У дані справі апеляційним судом близько трьох місяців приймались заходи щодо інформування апелянта про недоліки його апеляційною скарги. Однак, апелянт незважаючи на публікацію усіх судових рішень апеляційного суду у відкритому реєстрі судових рішень, вимоги апеляційного суду не виконав, чим проігнорував судові процедури та поставив суд, який повинен забезпечити принцип рівності сторін у справі, перед необхідністю повернення його апеляційної скарги.

За таких умов, поведінка особи, що подає апеляційну скаргу не може бути розцінена як добросовісна, а його право на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції таким, що підлягає захисту.

Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 31 січня 2019 року у справі № 753/21967/15-ц (провадження № 61-4393св18).

Таким чином, враховуючи розумність строку розгляду справи, та, враховуючи те, що апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки ОСОБА_1 не були отримані копії ухвал, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику, роз`яснивши при цьому, що він не позбавлений права повторно звернутись з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

При цьому, буде дотримано принципів диспозитивності цивільного судочинства та забезпечено права на апеляційний перегляд, дотримання права особи, яка подала апеляційну скаргу, на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко