Провадженя№ 2/266/834/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.09.2024 р. м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних, штрафних санкцій та інфляційних втрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних, штрафних санкцій та інфляційних втрат.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що 18.04.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро») та ОСОБА_2 (далі відповідач) було укладено кредитний договір №2347 (далі кредитний договір -1) у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 18.04.2024 року (п. 1.2 кредитного договору - 1). 18.07.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3994 (далі кредитний договір - 2) у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 17.07.2020 року (п. 1.2 кредитного договору - 2). Після підписання кредитних договорів відповідачка власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитними договорами. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника як це передбачено умовами Кредитних договорів. Виходячи з вищезазначеного при укладанні кредитних договорів АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбаченні умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами Кредитних договорів, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі ТОВ «Цикл Фінанс») було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитними договорами. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду заборгованість за кредитним договором-1 становить: 72356,74 грн., яка складається з суми боргу по тілу кредиту становить 54771,04 грн.; суми боргу по відсоткам 225,7 грн.; борг по комісії 17360 грн. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду заборгованість за кредитним договором-2 становить: 9248,52 грн., яка складається з: суми боргу по тілу кредиту становить 4144,54 грн.; суми боргу по відсоткам 4073,02 грн.; борг по комісії 1030,96 грн. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором-1 та кредитним договором -2. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором-1 та кредитним договором-2 відповідачем не виконано ні первісному кредитору, а ні новому, в зв`язку з чим наявна заборгованість за кредитним договором 1 в сумі 72356,74 грн. за кредитним договором-2 в сумі 9419,01 грн. Заборгованість за кредитним договором 1, за період з 15.12.2021 р. по 23.02.2022 р., враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 74609,82 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 54771,04 грн.; прострочену заборгованість по відсоткам 225,7 грн.; прострочену заборгованість по комісії 17360 грн.; збитки від інфляції 1937,96 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 315,12 грн. Заборгованість за кредитним договором 2, за період з 15.12.2021 р. по 23.02.2022 р., враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 9419,01 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту становить 4144,54 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 4073,02 грн.; прострочена заборгованість по комісії 1030,96 грн.; збитки від інфляції 146,65 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 23,85 грн. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №2347 від 18.04.2019 р. у розмірі 74609,82 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту становить 54771,04 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 225,7 грн.; прострочена заборгованість по комісії 17360 грн.; збитки від інфляції 1937,96 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 315,12 грн.; заборгованість за кредитним договором №3994 від 18.07.2019 р. у розмірі 9419,01 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту становить 4144,54 грн.; прострочену заборгованість по відсоткам 4073,02 грн.; прострочена заборгованість по комісії 1030,96 грн.; збитки від інфляції 146,65 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 23,85 грн. та судові витрати.

Представник позивача Дорошенко М.А., що діє на підставі ордеру, надала суду клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.04.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № №2347, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 62000,00 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56,0% річних, строк кредитування 60 місяців. Також пунктом 4 Кредитного договору викладено «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором» узгоджений умовами вищезазначеного кредитного договору.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за перiод з 18.04.2019 р. по 14.12.2021 р., вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок ОСОБА_1 , як це передбачено умовами договору.

18.07.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3994, на підставі якого ліміт кредитної лінії на дату укладання договору становить 5000,00 грн., строк кредитування 12 місяців, процентна ставка за користування кредитом на прострочену заборгованість за кредитом 56% річних.

Відповідно до виписки по особовому рахунку за перiод з 18.07.2019 р. по 14.12.2021 р., вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок ОСОБА_1 , як це передбачено умовами договору.

15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитними договорами №2347від 18.04.2019 р. та №3994 від 18.07.2019 р.

Згідно із витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 2347 від 18.04.2019 р.

Згідно із витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 3994 від 18.07.2019 р.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2347 від 18.04.2019 р. вбачається, що заборгованість відповідача перед АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 14.12.2021 року становить 72356,74 грн., яка складається з суми боргу по тілу кредиту становить 54771,04 грн.; суми боргу по відсоткам 225,7 грн.; борг по комісії 17360 грн.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №3994 від 18.07.2019 р. вбачається, що заборгованість відповідача перед АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 14.12.2021 року становить 9248,52 грн., яка складається з: суми боргу по тілу кредиту становить 4144,54 грн.; суми боргу по відсоткам 4073,02 грн.; борг по комісії 1030,96 грн.

Заборгованість за кредитним договором № 2347 від 18.04.2019 р., за період з 15.12.2021 р. по 23.02.2022 р., враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 74609,82 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту становить 54771,04 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 225,7 грн.; прострочена заборгованість по комісії 17360 грн.; збитки від інфляції 1937,96 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 315,12 грн.

Заборгованість за кредитним договором №3994 від 18.07.2024 р., за період з 15.12.2021 р. по 23.02.2022 р., враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 9419,01 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту становить 4144,54 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам 4073,02 грн.; прострочена заборгованість по комісії 1030,96 грн.; збитки від інфляції 146,65 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 23,85 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до приписів ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом.

Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язана повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів Відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникало зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитних договорах, то позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

Також частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд вважає, що вважає, що шляхом підписання вказаних кредитних договорів відповідач, як споживач, був проінформований також про реальну процентну ставку, загальні витрати за кредитом, та інші важливі правові аспекти його надання, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за його користуванням, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по процентах. Вказана вище заборгованість підтверджується представленим позивачем розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростованим відповідачем.

Стосовно вимоги про стягнення комісії суд вказує на таке.

Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, у тому числі, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

В даному випадку, вказані витрати щодо комісїї передбачені кредитним договором та чітко визначені у графіку щомісячних платежів, які були підписані відповідачем. Вказані витрати врегульовані положеннями Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 8), як такі, що входять до загальних витрат за споживчим кредитом, які сплачуються споживачем.

Відтак, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача комісії у вказаному вище розмірі.

Також суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримала вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ПАТ «Ідея Банк», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Матеріали справи містять повідомлення про відступлення права вимоги по вказаному кредитному договору та необхідності сплати заборгованості, яка була надіслана на адресу відповідача по справі.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду, ТОВ «Цикл Фінанс» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку, первинні бухгалтерські документи про зарахування на рахунок позичальника визначених договором кредитних коштів, належний розрахунок кредитної заборгованості, проведений первісним кредитором, та договір відступлення прав вимоги (факторингу) за спірним кредитним договором новому кредитору ТОВ «Цикл Фінанс».

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Цикл Фінанс» ні на рахунки попереднього кредитора.

Частинами 1, 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 за змістом ст.552, ч.2 ст.625ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

В даному випадку новий кредитор, яким є позивач, здійснив нарахування 3 % річних та індекс інфляції після набуття права вимоги до відповідача за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року, що відповідає вказаним вимогам матеріального закону.

Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку, що загальна заборгованість за кредитним договором № 2347 від 18.04.2019 року відповідача перед позивачем становить 74609,82 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 54771,04 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 225,7 грн.; простроченої заборгованості по комісії 17360 грн.; збитків від інфляції 1937,96 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 315,12 грн.

Загальна заборгованість за кредитним договором №3994 від 18.07.2024 р. відповідача перед позивачем становить 9419,01 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 4144,54 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 4073,02 грн.; простроченої заборгованості по комісії 1030,96 грн.; збитків від інфляції 146,65 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 23,85 грн.

Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, відповідач не дотримався умов, передбачених кредитним договором та допустив заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у їх повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

Отже, в матеріалах даної справи наявний укладений 16.05.2023 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною Договір про надання правничої допомоги № 16/05, відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується, в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, надати клієнту правову допомогу за його запитом, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги.

Згідно п. 3.1 вказаного Договору вартість послуг надання правничої допомоги визначається сторонами у Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2023 року. Відповідно до п.2 цього Додатку, вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правової допомоги визначена за домовленістю сторін, що становить 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.

Пунктом п.п. 5.1-5.2 Договору про надання правничої допомоги передбачено, що після належного виконання доручення адвокат надає клієнту Акт прийому передачі наданих послуг.

Відповідно до Акту прийому передачі наданих послуг №84 від 19.12.2023 року, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16.05.2024 року, адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» наступні послуги по клієнту ОСОБА_1 : зустріч з представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», консультація та ознайомлення з матеріалами справи 2 год. *1342=2864,00 грн., підготовка позовної заяви 3 год. *1342 = 4026,00 грн. Тобто загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 6890 грн. 00 коп.

Згідно копії платіжного доручення № 5700 від 20.12.2023 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» сплачено на користь ФОП ОСОБА_3 6890,00 грн.

Враховуючи викладене, доведеність та обґрунтованість представником позивача витрат на правову допомогу, їх співмірність, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги при розгляді справи в суді, у розмірі 6890,00 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст.2,10,11,57-60,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 3% річних, штрафних санкцій та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2347 від 18.04.2019 року у розмірі 74609 (сімдесят чотири тисячі шістсот дев`ять) грн. 82 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 54771,04 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 225,7 грн.; простроченої заборгованості по комісії 17360 грн.; збитків від інфляції 1937,96 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 315,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3994 від 18.07.2024 року у розмірі 9419 (дев`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 01 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 4144,54 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам 4073,02 грн.; простроченої заборгованості по комісії 1030,96 грн.; збитків від інфляції 146,65 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 23,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (), вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1