Справа № 203/418/24
Провадження № 6/211/154/24
У Х В А Л А
іменем України
про заміну сторони виконавчого провадження
30 травня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Русецька Оксана Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони виконавчого провадження, -
Ухвалою суду від 10 травня 2024 року прийнято заяву до розгляду.
У судове засідання сторони не з`явилися, тому враховуючи положення частини 3 статті 442 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №15-02/23, згідно з яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступив шляхом продажу ТОВ «Кампсіс Фінанс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал», в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №12-05/23, згідно з яким ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступив шляхом продажу ТОВ «Дебт Форс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Вердикт Капітал», в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб у окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.
Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.
Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 20.11.2013, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).
Вказану правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц.
З урахуванням обставин, встановлених у справі та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником ТОВ «Дебт Форс».
Керуючись ст.442 ЦПК України, суд -
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 травня 2024 року.

Суддя Д.М.Ніколенко