Справа № 939/3165/23
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 січня 2021 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 813438500, який було підписано електронним підписом позичальника.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» було відступлено право вимоги за кредитними договорами.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «ТОВ «Таліон плюс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Так, згідно зазначеного реєстру боржників за ОСОБА_1 станом на 21 жовтня 2022 року рахується заборгованість за договором позики у розмірі 30442,85 грн.

Також, 4 березня 2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1267226, який було підписано електронним підписом позичальника.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно зазначеного реєстру боржників від 29 жовтня 2021 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 12388 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну у нього заборгованість за вказаними кредитними договорами не погашає, то просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за зазначеними кредитними договорами в загальній сумі 42831,70 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. Однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 813438500, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідачу було надано кредит у загальному розмірі, з урахуванням додаткових угод, 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, строком кредитування 19 днів, до 8 лютого 2021 року /а.с.8-23/.

31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено додаткову угоду до договору факторингу, за яким ТОВ «Таліон плюс» було відступлено права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників/а.с.24-26/.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого ТОВ «ТОВ «Таліон плюс» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників /а.с.27-29/.

Згідно витягу з реєстру боржників від 21 жовтня 2022 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 30442,85 грн., яка включає в себе: 7999 грн. основна сума боргу, 22443,69 грн. заборгованість за відсотками /а.с.29/.

4 березня 2021 року між ТОВ «ФК « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1267226, який було підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого відповідачу надається кредит у розмірі 1550 грн., зі сплатою 1,99% на добу, строком кредитування 16 днів, до 20 березня 2021 року /а.с.35/.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників /а.с36-41/.

Згідно зазначеного реєстру боржників від 29 жовтня 2021 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 12388 грн., яка включає в себе: 4000 грн. основна сума боргу, 8388,85 грн. заборгованість за відсотками /а.с.41/.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним ним 20 січня 2021 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 813438500.

Однак, суду не надано жодних доказів відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за вказаним кредитним договором. На підтвердження даної обставини позивач надав копію додаткової угоди, укладеної ще 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» до договору факторингу від 28 листопада 2018 року /а.с.24-26/, але будь-яких додатків до цих договорів, які б підтверджували перехід права вимоги саме за договором, укладеним з відповідачем, суду не надано.

Таким чином, оскільки суду не надано доказів наявності у ТОВ «Таліон плюс» права на передачу права вимоги до відповідача за кредитним договором позивачу, то підстав для стягнення з ОСОБА_1 коштів за цим договором на користь позивача не вбачається, а тому в позові в цій частині вимог необхідно відмовити.

Щодо стягнення з відповідача коштів за договором № 1267226 від 4 березня 2021 року, укладеним ним з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», суд зважає на таке.

Як вбачається з копії вказаного договору позики, відповідачу мав бути наданий кредит у розмірі 1550 грн., в той час, як йому нараховано за цим договором заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4000 грн. /а.с.35,41-42/.

Жодних доказів, які б підтверджували зміну умов договору, а також перерахування відповідачу коштів позики у певному розмірі суду не надано.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд визнає за необхідне і в цій частині позову відмовити за його недоведеністю.

Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В позові Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч