Справа № 939/2053/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 серпня 2019 року між Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Р24.00607.005606983, відповідно до умов якого, відповідач отримав грошові кошти у сумі 36 841 грн.

16 листопада 2023 року між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та ТОВ "ФК "Сонаті" (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23.

29 грудня 2023 року між ТОВ "ФК "Сонаті" та ТОВ "Санфорд Капітал" (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ "Санфорд Капітал" перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.00607.005606983 від 20 серпня 2018 року.

Станом на 16 листопада 2023 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 65 416,90 грн., яких: 36 739,79 - заборгованість за основним боргом, 16 876,78 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 9369,35 грн. інфляційні втрати, 2430,98 грн. 3% річних.

Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну у нього заборгованість за вказаним договором позики не погашає, то просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за зазначеним договором в розмірі 65 416,35 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. Однак, до цього часу відповідач відзив на позов суду не надав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 20 серпня 2019 року ПАТ "Ідея Банк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № Р24.00607.005606983, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 36 841 грн.

16 листопада 2023 року між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та ТОВ "ФК "Сонаті" (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23 /а.с.41-48/.

29 грудня 2023 року між ТОВ "ФК "Сонаті" та "Сафорд Капітал" (Фактор) укладено договір факторингу №29/12-23. Згідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ "Санфорд Капітал" перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.00607.005606983 від 20 серпня 2018 року /а.с.34-40/.

Згідно витягу з реєстру боржників № 1 від 29 грудня 2023 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 66 894,98 грн., яких 36 739,79 грн. заборгованість за тілом кредиту, 116 876,78 грн. заборгованість за відсотками, 13 278,41 грн. заборгованість за комісією /а.с.50/.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження відступлення ПАТ "Ідея Банк" і набуття ТОВ "ФК "Сонаті" права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Р24.00607.005606983 від 20 серпня 2019 року. Позивачем не надано ні акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, ні самого реєстру боржників до договору факторингу, які є невід`ємною частиною вказаного вище договору.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ "Санфорд Капітал", тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354 - 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч