Справа № 954/545/23
Номер провадження 2/954/191/24
25 вересня 2024 рокусмт Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Каневського В.О.,
секретар судового засідання Ферко Г.М.,
представника Генічеської окружної прокуратури Херсонської області Мананкової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Прокурора - Керівника Геніческої окружної прокуратури Херсонської області Кудрявченка Дениса Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Новопетрівське» про конфіскацію земельної ділянки,-
Генічеською окружною прокуратурою Херсонської області за результатами вивчення питання законності використання ОСОБА_1 земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Генічеського (кол. Нижньосірогозького) району Херсонської області виявлені порушення вимог земельного законодавства: ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України. Дана позовна заява вжита на захист порушених економічних інтересів держави у земельній сфері.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземцем, упродовж року після набуття та реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 21.12.2013 до цього часу) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави.
Окрім того, про відсутність у відповідача наміру виконати обов`язок щодо відчуження оспорюваної земельної ділянки, також, свідчить факт дії на сьогодні договору оренди землі укладеного з ТОВ «Новопетрівське» 01.01.2017.
Недотримання відповідачем вимог законодавства України безумовно порушує також публічні інтереси держави, як інституту, який покликаний регулювати відносини у певній сфері, а саме ОСОБА_1 порушив визначену ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, та як іноземець не відчужив її упродовж року після набуття права власності. На даний час він без перешкод використовує спірну земельну ділянку на території України, отримуючи при цьому дохід на території України.
Прокурор Генічеської окружної прокуратури Херсонської області Мананкова Т. О., в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Новіков М. М. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги прокурора підтримує та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 , представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Новопетрівське»в судове засідання не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотань, відповідач відзиву, представник третьої особи письмових пояснень не надали, причину неявки до суду не повідомили.
На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, 21.12.2013 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно їх не відчужив (кінцевий строк сплив 21.12.2013).
Так, відповідно до ст.1 ЗК України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.
Частиною 4 ст. 81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Право власності на земельну ділянку відповідач набув з 21.12.2013 після державної реєстрації речового права на нерухоме майно, однак, в подальшому й по даний час земельні ділянки ним самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України.
Згідно з пунктом "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності.
Частиною 5 ст.41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому, власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.
Таким чином, враховуючи вищевказане та те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (судові збори за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову), що разом становить 4550,55 грн (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 55 копійок) .
На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 258-273, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов Прокурора - Керівника Геніческої окружної прокуратури Херсонської області Кудрявченка Дениса Володимировича в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Новопетрівське» про конфіскацію земельної ділянки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 4550,55 грн (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 55 копійок) на користь Херсонської обласної прокуратури.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяВ.О. Каневський