Провадження № 2-о/522/529/24
УХВАЛА

22 жовтня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та захист права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про захист права власності (справа №522/16923/24).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про захист права власності повернуто заявникові.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 повторно подано заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення та захист права власності.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 жовтня 2024 року, цивільна справа розподілена суді ОСОБА_3 для подальшого розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним заявити самовідвід у даній справі на підставі наступного.

У відповідності до ст. 39 ЦПК України, із підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч. 9 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), у тому числі якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 1 ст. 37 ЦПК України, встановлено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства України вбачається, що Законом передбачено недопустимість участі судді в розгляді справи, у разі існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи викладене, суд дійшов до наступного висновку.

Суддя Свячена Ю.Б. була головуючою суддею при розгляді заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про захист права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про захист права власності повернуто заявникові.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Ураховуючи викладене та у зв`язку з тим, мною по розгляду заяви ОСОБА_1 у справі № 522/16923/24 зроблено висновок за результатами розгляду заяви, вважаю за необхідне і за доцільне з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по даній справі, а також з метою запобігання у подальшому сумнівів і нарікань у об`єктивності і неупередженості головуючого в очах суспільства та з інших підстав, а також можливих звинувачень з боку заявника у заінтересованості в результаті розгляду справи, вважаю за необхідне, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36, ст. 39 ЦПК України заявити по даній цивільній справі самовідвід, щоб виключити будь-які сумніви щодо безсторонності судді.

Під час прийняття рішення про самовідвід по вищевказаній цивільній справі, суд також приймає до уваги положення ст.3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.14, 36-37, 39-41, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заявити собі судді Приморського районного суду м. Одеси Свяченій Ю.Б. самовідвід від участі як головуючого судді по цивільній справі №522/18378/24 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та захист права власності.

Передати матеріали цивільної справи № №522/18378/24 за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа на стороні заявника ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та захист права власності до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для подальшого розподілу у порядку встановленому ч. 3 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Б. Свячена