Провадження №2/521/576/24
17 січня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Бодрухіної К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У відповідності до змісту кредитного договору, кредитування відповідача здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування 36 місяців, тобто до 16 червня 2024 року; цільове призначення кредиту будь-які законні цілі; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту.
Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовам, примірник Заяви і Паспорта отримав. Кредитний договір, паспорт кредиту №5469172 та Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04 січня 2021 року, складають єдиний кредитний договір. Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.
Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконує своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, що стало підставою для звернення до суду з позовом.
Представник відповідача подала до суду відзив, згідно якого позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначила, що позивачем не було враховано той факт, що відповідачем вносилися оплати за Договором шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок позичальника, проте жодної інформації щодо внесених ним оплат позивач не відображає.
Представник відповідача вважає, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не надав. Разом із цим, позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Провалами надання банківських послуг.
Вказує, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Крім того, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення.
Представник позивача подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що твердження представника відповідача про те, що матеріали справи не містять первинних доказів, які підтверджують суму заборгованості по кредитному договору не відповідає дійсності, оскільки виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 містять всі реквізити, необхідні для документа бухгалтерського обліку, а тому є належними докази, які містять усю необхідну інформацію про предмет доказування, зокрема: невиконання та порушення зобов`язань по кредитного договору відповідачем.
Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.
У відповідності до змісту кредитного договору, кредитування відповідача здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування 36 місяців, тобто до 16 червня 2024 року; цільове призначення кредиту будь-які законні цілі; річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту.
Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами, примірник Заяви і Паспорта отримав. Кредитний договір, паспорт кредиту № 5469172 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.01.2021 року складають єдиний кредитний договір (п. 2.2 Кредитного договору).
Позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.
Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.
З матеріалів справи вбачається, що 16.06.2021 року відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року.
Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами.
Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п. 4. Кредитного договору), що підтверджується відповідним платіжними документами. Таким чином, кредитодавець, свої зобов?язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
Однак, позичальником було порушено норми кредитного договору, а саме:
- п. 1.3. Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5469172;
- п. 6 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5469172, порядок повернення кредиту.
- п. 5.1. У мов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» Позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 с.т. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За приписами статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.
Згідно з ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження внесення оплати відповідачем за кредитним договором, шляхом безготівкового переказу коштів на рахунок позичальника, щоб давало суду підстави вважати, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості необґрунтованим.
Вказаний розрахунок заборгованості стороно відповідача неспростований, іншого розрахунку заборгованості відповідачем не надано.
Суд також вважає, що наявна в матеріалах справи виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 16.06.2021 року по 22.05.2023 року містить всі реквізити, необхідні для документа бухгалтерського обліку, а тому є належним доказом, які містять усю необхідну інформацію про предмет доказування, зокрема: невиконання та порушення зобов`язань по кредитного договору відповідачем.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 612, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
108915,01 гривень заборгованість по тілу кредиту;
16,90 гривень заборгованість по річним процентам;
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 січня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева