УХВАЛА

31 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 552/3097/23

провадження № 61-14316ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживача шляхом зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати таким, що не відповідає вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії Акт про порушення № 00008517, складений Полтавською об`єднаною філією АТ «Полтаваобленерго» 18 січня 2023 року; скасувати рішення Полтавської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго», оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ побутовим споживачем № 9 від 01 березня 2023 року про нарахування ОСОБА_1 вартості необлікованої електроенергії в сумі 82 265,26 грн; зобов`язати Полтавську об`єднану філію АТ «Полтаваобленерго» відновити електропостачання до її будинку; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

01 травня 2024 року Київський районний суд м. Полтави ухвалив рішення, залишене без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2024 року, яким відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

28 жовтня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

02 січня 2024 року Київський районний суд м. Полтави своєю ухвалою визнав дану справу малозначною та призначив її до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Підстави вважати, що суд помилково відніс зазначену справу до категорії малозначних, відсутні. Крім того, заявник не мотивує наявність підстав для розгляду касаційної скарги вказаною обставиною.

Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Проте заявником не зазначено, в якій саме справі, що перебуває на розгляді в судах, вона позбавлена можливості спростувати обставини, а також в чому полягає така неможливість. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. Тому наведені доводи не обґрунтовані.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2024 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов