Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

21.10.2024Справа №951/332/24

21 жовтня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Бабія Н.І.,

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бабій Назарій Іванович, до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Купчинецька сільська рада про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бабій Н.І., звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа Купчинецька сільська рада про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в них з відповідачем народився син ОСОБА_4 . Після народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 між ними зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2021 року. З 2020 року відповідач не проживає з нею та дитиною, жодного разу не цікавився життям та здоров`ям сина, не був присутній на жодному дні народженні дитини, не намагався проводити час з дитиною. В подальшому коли син почав відвідувати дошкільний навчальний заклад, відповідач не забирав сина з навчального закладу та не брав участі у вихованні дитини, не був присутній на жодному заході, який проводив заклад.

Окрім того, відповідач належним чином матеріально не утримує сина, аліментів не сплачує внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач погашає тільки після накладення державним виконавцем певних обмежень стосовно нього. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач самоусунувся від батьківських обов`язків щодо піклування про фізичний, духовний, моральний та соціальний розвиток сина, не піклується про стан здоров`я дитини.

Також, ОСОБА_3 будь-яких зв`язків з дитиною не підтримує, місце його перебування невідоме. Дитина не знає свого батька, а тому батьком вважає вітчима, який піклується про нього.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов та не заперечила проти заочного розгляду справи. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_4 24 квітня 2018 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Однак, після реєстрації шлюбу вони разом не проживали. Відповідач проживав з нею та сином лише 1 раз в тиждень і так тривало протягом 3 місяців. Згодом, вони разом проживали близько місяця, після чого відповідач зник та у 2019 році вона вперше подала позов про розлучення. Останній раз відповідач бачився з дитиною у червні 2020 року.

Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Бабій Н.І. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов та не заперечив проти зачоного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації останнього та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавав.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14 квітня 2018 року, виданим Денисівською сільською радою Козівського району Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1.

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , зареєстрований 24 квітня 2018 року Денисівською сільською радою Козівського району Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1.

Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 29 квітня 2022 року, виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, що ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

23 липня 2022 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 23 липня 2022 року. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 01 серпня 2023 року по 01 лютого 2024 року, заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 становить 12 564 грн.

Син ОСОБА_4 проживає разом з позивачем по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження на предмет факту проживання громадян в житловому будинку за №01-02 від 19 лютого 2024 року, складеним посадовими особами Купчинецької сільської ради.

Згідно довідки Денисівського дитячого садка «Сонечко» Тернопільського району Тернопільської області від 19 лютого 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує дитячий садок з квітня 2021 року по даний час. За весь час відвідування дитячого садка ОСОБА_4 його батько ОСОБА_3 жодного разу не приводив і не забирав його з дошкільного закладу.

Як слідує з характеристики за №1 від 25 лютого 2024 року, складеної Парафією Святого Миколая чудотворця села Денисів Козлівського деканата Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви, ОСОБА_4 є парафіянином УГКЦ св. Миколая Чудотворця с. Денисів. ОСОБА_6 тільки зі своєю матір`ю ОСОБА_10 бере участь в ОСОБА_11 в неділю і великі свята.

З довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Козівської селищної ради за №78 від 22 лютого 2024 року вбачається, що під час відвідувань дитиною, батько дитини ОСОБА_4 жодного разу не був присутній, матір дитини ОСОБА_1 постійно була сама при супроводі дитини.

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї громадянки ОСОБА_1 , складеного посадовими особами Купчинецької сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Купчинецької сільської ради від 04 квітня 2024 року за №97, ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 Разом з нею за вказаною адресою проживають: чоловік ОСОБА_8 , син ОСОБА_4 та Син ОСОБА_12 . З попереднім чоловіком ОСОБА_3 громадянка ОСОБА_1 розлучена, останній повинен сплачувати аліменти на утримання сина, однак аліменти сплачує нерегулярно, постійно виникає заборгованість. Після розлучення ОСОБА_3 в селі Денисів не проживає. Зі слів матері участі у вихованні сина не приймає, не спілкується з сином з дворічного віку, не цікавиться його здоров`ям, інтересами, не вітає дитину з днем народження, хоча матір не чинить перешкоди в спілкуванні.

Судом встановлено, що відповідач не виявляє до дитини жодного батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Протягом тривалого часу не цікавиться станом здоров`я сина ОСОБА_6 , не піклується про його фізичний стан та духовний розвиток, жодної матеріальної допомоги не надає.

З висновку органу опіки та піклування Купчинецької сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Купчинецької сільської ради за №115 від 18 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_3 ще до розірвання шлюбу перестав цікавитися своїм сином, не виявляв жодного бажання займатися його вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надав. Судовим наказом Козівського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2019 року ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 18 червня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_3 сплачував аліменти нерегулярно. Станом на 23 лютого 2024 року заборгованість зі сплати аліментів становила 12 564 грн. ОСОБА_1 самостійно займається виховання сина. На засідання комісії з питань захисту прав дитини 04 квітня 2024 року, де розглядалось дане питання, запрошувались батьки дитини, однак батько ОСОБА_3 на засідання комісії жодного разу не з`явився. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитана в судовому засіданні 19 вересня 2024 року свідок ОСОБА_13 вказала, що вона є подругою ОСОБА_1 та хрещеною матір`ю іншого сина позивача ОСОБА_12 . Їй відомо, що відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_6 . Відповідач не спілкується з сином, не телефонує до нього, не вітає з днем народження та не приймає будь-якої участі в утриманні та вихованні сина, хоча проживає на сусідній вулиці. ОСОБА_6 , разом із її сином відвідують дошкільний навчальний заклад, товаришують, тому вона частко спілкується із сім`єю ОСОБА_14 .

Допитана в судовому засіданні 19 вересня 2024 року свідок ОСОБА_15 , вказала, що вона є тіткою позивача. Їй особисто відомо, що відповідач з 2020 року не спілкується з сином ОСОБА_6 та не цікавиться його життям. Вона часто відвідує ОСОБА_16 та ОСОБА_6 , а тому ці обставини їй достовірно відомі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника та представника заінтересованої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Положеннями ст. ст. 3, 5 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1980 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991, передбачено, що усі дії щодо дитини мають виконуватися в інтересах дитини. Якщо рідні, або ті особи, які несуть відповідальність за дитину, недбало виконують свої обов`язки, держава має забезпечити дитині належний догляд і піклування. Держава має поважати відповідальність, права та обов`язки батьків та родини. І, водночас, держава повинна вимагати від батьків ростити та виховувати дітей належним чином.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 протягом тривало часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_6 .

При цьому, жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з дитиною ніхто, в тому числі позивач не чинить.

Зібрані у справі докази, у своїй сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_3 не виконує обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_6 , свідомо нехтує ними та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Вказані обставини, окрім інших доказів, підтвердили в судовому засіданні свідки, які постійно спілкуються із позивачем, перебувають у близьких відносинах, а тому дані обставини їм достовірно відомі.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач суду не надав.

Тривалий час відповідач не спілкується із сином, не підтримує із ним будь-яких стосунків, ніколи не цікавився його життям та не приймав будь-якої участі у його вихованні, неналежно сплачує аліменти на його утримання.

Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких доказів про бажання змінити своє ставлення до виховання сина, брати участь у вихованні та виконувати свої батьківські обов`язки.

Дані висновки суду підтверджуються поведінкою відповідача, який жодного разу в суд та на засідання органу опіки та піклування не з`явився. Така поведінка відповідача свідчить про неусвідомлення останнім факту неналежного виконання батьківських обов`язків та не бажання змінюватись.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що відповідача ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки саме такий захід впливу на ОСОБА_3 забезпечить захист прав та інтересів сина ОСОБА_6 .

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бабій Назарій Іванович, до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Купчинецька сільська рада про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Третя особа: Купчинецька сільська рада, місцезнаходження: вул. І. Франка, 45, с. Купчинці Тернопільського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 29 жовтня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька