Справа № 539/1429/23
Провадження № 2-з/539/10/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Коваленко О.А.,

з участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Даценко Юлії Іванівни, про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Територіальна громада в особі Сенчанської сільської ради, приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Іщенко Ігор Миколайович, Державний реєстратор виконавчого комітету Оржицької селищної ради Танчик Тетяна Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Реневаль-Агро», про скасування права власності на земельну ділянку, визнання правочину недійсним та визнання права власності.

Предметом та підставою позову по справі № 539/1429/23 є оскарження правомірності набуття права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що в період з 2021 року в Лубенському міськрайонному суді Полтавської області розглядаються 5 судових справ - де відповідачем виступає ОСОБА_3 (№ 539/4211/21, № 539/1427/23, № 539/1429/23, №539/1591/23, №539/1594/23). Суть всіх справ полягає в тому, що особи в один день зареєстрували за собою в реєстрі речових прав право власності на земельні ділянки (кадастрові номери :04:001:0763, :04:001:0764, :04:001:0765, :04:001:0766, :04:001:0768) на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, які апріорі не видавалися та їх в природні не існує, та менш ніж через місяць - теж в один день (17.07.2021 року) були продані одній особі ОСОБА_3 .

В свою чергу, в ході судового розгляду справ (№ 539/4211/21, № 539/1427/23) ОСОБА_3 вирішив не чекати справедливих рішень судів по справі та, фактично з метою створення підстав для неможливості їх виконання ...» об`єднує земельні ділянки :04:001:0763, :04:001:0764.

Зокрема, згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0764 та :04:001:0763 зареєстровано нову земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0001. В свою чергу реєстрація такої ділянки відбулася на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, яка розроблена ФОП ОСОБА_4 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.09.2023 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0001, площею 4 га (рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 69274263 від 13.09.2023).

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 щодо об`єднання земельних ділянок на цей час стало неможливе виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2023 року по справі № 539/1427/23, яке набрало законної сили( по справі за аналогічних обставин.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 було об`єднано земельні ділянки під час оскарження його права власності на них (що унеможливило виконання рішення суду від 12.12.2023 по справі №539/1427/23), та оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0766 на даний час зареєстрована за ОСОБА_3 та знаходиться в одному земельному масиві з ділянкою щодо якої відповідач здійснив об`єднання, то існує можливість відчуження земельної ділянки третім особам, зміни конфігурації, вчинення інших дій, які можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення цього позову.

Представник позивача вважає, що, враховуючи вищевикладені обставини, є об`єктивні підстави вважати, що в ході вирішення спору з приводу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0766 відповідачем можуть бути вчинені дії по відчуженню спірної земельної ділянки чи ініційовані реєстраційні дії по зміні її кадастрового номеру (поділу, об`єднання), що зробить неможливим виконання рішення суду, а тому прохав судзабезпечити позов, наклавши арешт на належну ОСОБА_3 на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського (колишнього Лубенського) району Полтавської області.

Також прохав суд заборонити ОСОБА_3 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та заборонити Державному реєстратору, Державному кадастровому реєстратору та усім іншим особам вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження, поділу та об`єднання земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та вчиняти будь-які інші реєстраційні дії, що тягнуть за собою зміну її кадастрового номеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, накладенням арешт на майно, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування права власності на земельну ділянку, визнання правочину недійсним та визнання права власності.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів.

Так, з доданих матеріалів вбачається, що предметом поданого позову є оскарження правомірності набуття права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову накласти арешт на належну ОСОБА_3 на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0766.

Таким чином, враховуючи наявність спору між сторонами, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, приймаючи до уваги предмет поданого позову, суд вважає обґрунтованими вимоги про забезпечення позову, так як за викладених заявником обставин, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського (колишнього Лубенського) району Полтавської області.

Заборонити ОСОБА_3 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Заборонити Державному реєстратору, Державному кадастровому реєстратору та усім іншим особам вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження, поділу та об`єднання земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0766, яка розташована на території Жданівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та вчиняти будь-які інші реєстраційні дії, що тягнуть за собою зміну її кадастрового номеру.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.А. Коваленко