Справа № 569/6758/24
23 травня 2024 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,
за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Будсервіс»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державний реєстратор відділу "Центр надання адміністративних послуг" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області.
про усунення перешкод у користуванні майном,
учасники справи в судове засідання не з`явились
Зареєструвавши без достатніх правових підстав місцезнаходження за адресою його нерухомості та в подальшому не змінюючи її, відповідач реалізує належні власнику об?єкта правомочності без відповідної правової підстави, як то договору оренди, користування, інше, що об?єктивно перешкоджає йому у здійсненні своїх прав на користування належним йому об?єктом нерухомого майна. Крім того, безпідставні візити працівників правоохоронних органів, у зв?язку з господарською діяльністю відповідача порушують звичайне життя позивача, заподіюють позивачу душевних переживань, принижують честь та гідність позивача, як законослухняного громадянина.
Ухвалою суду від 15.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного реєстратора відділу "Центр надання адміністративних послуг" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області.
14.05.2024 від третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких повідомляють, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо інформації про юридичну особу ТОВ «Рівне Будсервіс», 24.07.2020 державну реєстрацію створення юридичної особи було проведено ОСОБА_2 , Відділ «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради. З 01.02.2019 ОСОБА_2 було призначено на посаду державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради в порядку переведення, як таку, що успішно пройшла за конкурсом. Згідно посадових обов?язків ОСОБА_2 приймала документи для здійснення державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Розпорядженням селищного голови з 28.02.2022 державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради Кондратюк І.С. було звільнено у зв?язку з переведенням на роботу до Городоцької сільської ради. Відповідно до відкритої інформації на сайті Городоцької сільської ради, ОСОБА_2 працює державним реєстратором, здійснює державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Повідомляється, що у відділі «Центр надання адміністративних послуг» Клеванської селищної ради з 28.02.2022 по теперішній час відсутній державний реєстратор, який би здійснював державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутній доступ до вчинення будь-яких реєстраційних дій з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі внесення змін, скасування тощо.
На підставі зазначеного, просить врахувати факти викладені вище, а також розгляд справи провести без участі їхнього представника.
У судове засідання представник позивача не з`явився, при цьому подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.
Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №372688513 від 03.04.2024.
Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне Будсервіс» зареєстровано в реєстрі за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в належній на праві власності позивачу квартирі.
Згідно з Актом обстеження від 04.04.2024 року, складеного за участю позивача та управителя будинку - ТОВ «УК «Житло Сервіс Рівне», відповідач ніколи не здійснював свою господарську діяльність за цією адресою, керівні органи (посадові особи) вказаного товариства за даною адресою не знаходяться. У квартирі за адресою АДРЕСА_1 відсутнє офісне майно та документація будь-яких юридичних осіб.
Вказаним вище стверджується, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1 , не знаходиться та діяльність за вказаною адресою не здійснює.
Правочинів, які б надавали право відповідачу користуватись нерухомим майном позивача суду не подано; відповідач не являється співвласником квартири в якій зареєстрований.
Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV (далі за текстом - Закон України № 755-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не мас статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об?єднання, професійної спілки, ї організації або об?єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`еднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 Закону України № 755-IV здійснюється заявником, яким у розумінні пункту 8 частини першої статті 1 цього закону є засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи.
Пунктом 7 частини першої статті 4 Закону України № 755-IV закріплено принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.
Відповідно до статті 7 Закону України № 755-IV Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
Так, відповідно до частини другої статті 9 Закону України № 755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи.
Статтею 10 Закону України № 755-IV встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР). Зокрема, якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, а якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 25 № 755-IV державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеним через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).
У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача.
Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Виходячи з міжнародно-правових зобов?язань держави, положень статті 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У частині першій статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист власності» передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
3 огляду на вказане, право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважитися. 3 положеннями частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції кореспондуються приписи статті 321 ЦК України, якими, зокрема регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Тобто, цивільне законодавство визначає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном як спосіб захисту речових прав, який може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.
Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.
Зареєструвавши без достатніх правових підстав місцезнаходження за адресою нерухомості позивача, відповідач реалізує належні власнику об`єкта правомочності без відповідної правової підстави, як то договору оренди, користування, інше, що об`єктивно перешкоджає позивачці у здійсненні своїх прав на користування належним їй об' єктом нерухомого майна.
Таким чином, оскільки відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, зареєстрував без достатніх правових підстав своє місцезнаходження за адресою нерухомості позивача, суд вважає, що належить усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на належну йому квартиру.
Враховуючи викладене вище, позов підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211, 20 грн.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Будсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державний реєстратор відділу "Центр надання адміністративних послуг" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, про усунення перешкод у користуванні майном - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне Будсервіс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211, 20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суд
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );
Повне судове рішення складене та підписане 23.05.2024.
Суддя Левчук О. В.