Справа № 747/481/24
Провадження № 2/747/172/24
РІШЕННЯ

іменем України

26.09.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в частині кормових угідь,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що за життя її син ОСОБА_2 і отримав у власність земельну ділянку площею 3, 2235 га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Понорівської сільської ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину, займається її оформленням. 21 серпня 2024 року на її ім`я нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3, 2235 га, кадастровий номер :02:001:0691. Але ОСОБА_2 окрім ріллі мав право ще на земельну частку (пай) в частині кормових угідь і знаходяться під № 86. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою для оформлення її спадкових прав після смерті ОСОБА_2 в частині оформлення права на земельну частку (пай) в частині кормових угідь, але під час перевірки документів встановлено відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), тому нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва. Тому позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь згідно сітки розпаювання за № 86 на території Понорівського старостинського округу в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 19 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 26 вересня 2024 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем Талалаївською селищною радою позову ОСОБА_1 суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється спадкоємцем за законом, займається оформленням спадщини, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 42 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6) Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст 135 СК України, до Державного реєстру актів внесено запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «Відомості про матір» зазначено ОСОБА_1 (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 серпня 2024 року спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його мати ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 3, 2235 га кадастровий номер :02:001:0691 (а.с.10) Згідно довідок Понорівського старостинського округу від 01.07.2024 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) рілля площею 3,2233 га сінокіс і пасовище, що розташовані на території колишньої Понорівської сільської ради, під номером 86 належить ОСОБА_2 . В частині кормових угідь державний акт не видавався. На даний час надати дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку в частині кормових угідь не представляється можливим в зв`язку з тим, що Понорівська сільська рада, яка надавала дозволи та затверджувала дані рішення, реорганізована, відповідно земельна комісія, яка рекомендувала прийняття рішень, ліквідована (а.с. 8-9) Повідомленням приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу від 21.08.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в частині кормових угідь після смерті сина, оскільки нею не надано оригіналу сертифікату (а.с. 14).

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Положенням ст 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Так як спадкодавець ОСОБА_2 за життя набув право власності на земельну ділянку і право на земельну частку (пай) на кормові угіддя, це право ввійшло до складу спадщини, яке успадковано позивачем його матір`ю ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину належним чином та займається її оформленням, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини в повному об`ємі, зокрема і на земельну частку (пай) в частині кормових угідь. Тому за встановлених вище обставин, діючи у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України з урахуванням вимог ст. 16 ЦК України, та положень статей 152 та 153 ЗК України, суд приходить до висновку про захист порушеного права позивача, як спадкоємця, та про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України, ст. 19, 60, 76-81, 141, 211, 247, 264-265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в частині кормових угідь задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с Понори Талалаївського району Чернігівської області (РНОКПП НОМЕР_2 ), право на земельну частку (пай) в частині кормових угідь під № 86 згідно сітки розпаювання на території Понорівського старостинського округу Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко