Справа № 147/746/23
Провадження № 2/147/26/24
УХВАЛА

30 жовтня 2024 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Конякіна М.С. про відвід судді Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в:

у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №147/746/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя.

30 жовтня 2024 року до початку підготовчого засідання через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Конякін М.С. подав заяву про відвід головуючого судді Мудрак А.М. В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 07.10.2024 головуючим суддею визначено Мудрак А.М.

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 02.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання боргу у розмірі 40000 дол. США, наявність якого встановлено рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 у цивільній справі №147/478/23. Ухвалою суду від 22.08.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя та первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, об`єднано в одне провадження.

Зазначає, що суддя Мудрак А.М. виносила рішення у справі №147/643/23 про стягнення заборгованості. Згідно з даним рішенням ОСОБА_2 отримала від своєї матері ОСОБА_3 35000 доларів США для купівлі будинку за адресою: АДРЕСА_1 та ремонту в ньому. Однак, з огляду на обставини, що склалися, виникає сумнів щодо реальної природи цього боргу. На думку позивача, ця фінансова операція була оформлена з метою створення штучного боргового зобов`язання, яке не відображає реального економічного змісту, а натомість може використовуватися як інструмент для впливу на подальший судовий розгляд.

Вважаємо, що розглядаючи справу №147/643/23 Мудрак А.М. вже були сформовані висновки стосовно правовідносин, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що в даному випадку викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді та сприяє більш виграшній позиції відповідача.

Всі вищезазначені обставини в своїй сукупності призвели до того, що сторона позивача вважає, що суддя Мудрак А.М. у справі № 147/746/23 не може об`єктивно та неупереджено розглядати дану справу, оскільки у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, що не сприяє збереженню та підвищенню авторитету судової системи України.

Тобто, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Тому, просить відвести суддю Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М. від розгляду цивільної справи № 147/746/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя. Заяву просить розглянути без участі заявника та його представника.

Відповідно до ч.7, ч.8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи поданої заяви про відвід, суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А. від 07 жовтня 2024 року відведено суддю Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук Олену Анатоліївну від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя, а матеріали цивільної справи №147/746/23 передано для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 у справі №147/746/23 (провадження 2/147/26/24) визначено головуючого суддю Мудрак А.М.

Ухвалою судді від 10.10.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Статтею 2 ЦПК України визначено, як мету цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам права на справедливий судовий розгляд, які закріплені в ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997.

Частинами 1-3, 7, 8, 11 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

ЄСПЛ у своєму рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом) зазначав, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» ЄСПЛ вказував, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Представник позивача - адвокат Конякін М.С., заявляючи відвід головуючому судді, посилається на те, що вона виносила рішення у справі №147/643/23 про стягнення заборгованості, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала від своєї матері ОСОБА_3 35000 доларів США для купівлі будинку за адресою: АДРЕСА_1 та ремонту в ньому. При цьому вважає, що розглядаючи справу №147/643/23 суддею Мудрак А.М. вже були сформовані висновки стосовно правовідносин, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що в даному випадку викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді та сприяє більш виграшній позиції відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу доводів заяви про відвід судді вбачається, що позивач не погоджується з ухваленим суддею рішенням та вважає, що це може вплинути на розгляд даної справи, а також й те, що суддя Мудрак А.М. у справі № 147/746/23 не може об`єктивно та неупереджено розглядати дану справу, оскільки у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Оскільки наведені в заяві про відвід судді обставини викликають в ОСОБА_1 та його представника - адвоката Конякіна М.С. побоювання щодо неупередженості та об`єктивності судді Мудрак А.М. у розгляді даної справи, з метою забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду та в очах стороннього розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, а також з метою дотримання права на справедливий суд в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявлений відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 36-41, 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача - адвоката Конякіна М.С. про відвід головуючого судді Мудрак А.М. від розгляду цивільної справи №147/746/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя задовольнити.

Матеріали цивільної справи №147/746/23 (провадження №2/147/26/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя передати в канцелярію Тростянецького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Мудрак