Справа №705/5943/24
2/705/2581/24 УХВАЛА
31 жовтня 2024 року місто Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Уманської міської ради Буряка Олександра Геннадійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Уманської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали цивільної справи за позовом Уманської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує наступним.
Рішенням позивача «Про продаж на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 » від 24.12.2021 № 28-30/8 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0090 га (кадастровий номер :04:002:1191) за адресою АДРЕСА_1 та вирішено: включити шляхом доповнення зазначену земельну ділянку до переліку земельних ділянок, які виставляються на земельні торги, продати її шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону, провести її експертну грошову оцінку та встановити стартову ціну продажу вказаної земельної ділянки в розмірі експертної грошової оцінки, крок аукціону 1% від стартової ціни земельної ділянки.

Цим же рішенням позивача доручено управлінню містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради організувати проведення земельних торгів у формі електронного аукціону з продажу земельної ділянки на умовах і в порядку, що передбачені нормативно-правовими актами відповідно до діючого законодавства України. Міському голові ОСОБА_3 укласти від імені Уманської міської ради договір про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та договір купівлі-продажу земельної ділянки із переможцем земельних торгів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельне бюро «Хрещатик» проведено експертну грошову оцінку Земельної ділянки, що підтверджується звітом про експертну грошову оцінку від 10.01.2022. Як вбачається зі змісту даного звіту, вартість земельної ділянки складає 40500,00 грн.

При цьому, термін чинності звіту згідно з п.3.4 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 2 від 09.01.2003 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 396/7717 від 23.05.2003, становить один рік з дати оцінки, тобто до 10.01.2023.

У подальшому позивачем як організатором земельних торгів через електронний майданчик Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарттендрер» опубліковано в електронній торговій системі оголошення про проведення земельних торгів за № LSE001-UA-667. Дата початку та завершення земельних торгів (проведення аукціону) є 18.03.2022.

Переможцем земельних торгів стала ОСОБА_1 . Цінова пропозиція, запропонована відповідачем, складала 202005,00 грн. Проте сформований 18.03.2022 електронною торговою системою протокол про результати земельних торгів переможцем аукціону, а саме відповідачем, підписано не було.

Однак Позивачем у визначений абз.2 п.49 Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 22.09.2021, термін не складено та не завантажено в електронну систему Акт про не підписання протоколу переможцем аукціону, а саме до 15.04.2022.

При цьому, Позивач лише 10.04.2023 склав та завантажив в електронну систему Акт про не підписання протоколу переможцем аукціону, оголошеного з метою продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:1191 (LSE001-UA-667), яким засвідчено, що станом на 04.04.2023 не підписання протоколу про результати земельних торгів від 18.03.2022 LSE001-UA-667 переможцем аукціону, відповідачем, у строки, визначені ч.16 ст.137 ЗК України.

Внаслідок вказаних вище дій позивача в електронній торговій системі автоматично сформувався новий протокол про результати земельних торгів з визначенням переможцем земельних торгів учасника з наступною за величиною ціновою пропозицією, а саме ОСОБА_4 .

При цьому, новий протокол про результати земельних торгів LSE001-UA-667 з визначенням переможця земельних торгів учасника з наступною за величиною ціновою пропозицією в сумі 41505,00 грн. ОСОБА_5 (10.04.2023) складено (сформовано) уже після того, як термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки минув.

У подальшому 27.04.2023 між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки із земель комунальної власності, що посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю. за № 1123, відповідно до умов якого ОСОБА_4 було продано Земельну ділянку за ціною 41505,00 грн.

Таким чином, земельну ділянку відчужено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме недотримання позивачем строків складання та завантаження акта про не підписання протоколу переможцем аукціону, передбачених абз.2 п.49 Вимог, що призвело до визначення переможця аукціону після того, як термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка відповідно до норм ч.8 ст.128, пункту «д» ч.1 ст.136 ЗК України встановлюється як стартова ціна, з врахуванням норм п.3.4 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за № 2 від 09.01.2003 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 396/7717 від 23.05.2003, минув.

У подальшому земельна ділянка була відчужена ОСОБА_5 на користь відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2023, що посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю. за № 1327.

Таким чином, станом на дату подання цієї заяви про забезпечення позову власником земельної ділянки є відповідач.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовною заявою, предметом якої є витребування земельної ділянки площею 0,009 га, кадастровий номер: :04:002:1191, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Уманської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи: 26535796).

Враховуючи викладені обставини, існує висока ймовірність того, що в під час розгляду даної справи може знову змінитися власник земельної ділянки та позивачу доведеться звертатися з новою позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння вже до нового власника земельної ділянки.

За таких умов вказані обставини створять позивачу значні труднощі під час захисту його невизнаних та оспорюваних прав у судовому порядку.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову значно ускладнить виконання рішення суду в майбутньому.

Просить суд вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,009 га, кадастровий номер: :04:002:1191, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України суддя вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них документи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом ч.6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У п.7 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.06.2021 по справі № 308/8567/20, згідно з якою першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті. У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову.

Судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Разом з тим, вирішуючи питання про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами суд виходить з наступного.

Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 320/3560/18 (провадження № 61-5051св19) достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

За висновком Верховного Суду, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 643/12369/19 від 19.02.2021 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати зокрема відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

При цьому, Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Враховуючи зазначені норми закону, правові позиції Верховного Суду та обставини справи, суд дійшов висновку про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з наданих заявником матеріалів заяви, відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, а саме: - земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:1191, площею 0,009 га, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору в даній справі є витребування з чужого незаконного володіння земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:1191, площею 0,009 га, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка на думку позивача незаконного вибула із його власності, а тому існує обґрунтований ризик відчуження спірного майна відповідачем, що в разі задоволення позовних вимог зробить неможливим виконання такого рішення суду належним чином.

Отже, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:1191, площею 0,009 га, що за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , є співмірним заявленим вимогам та необхідним до вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як передбачено ч.1 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч.3 ст.154 ЦПК України, відсутні.

За таких обставин, оскільки суд прийшов до висновку, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, такий захід є обґрунтованим та співмірним заявленим позовним вимогам, а тому суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Уманської міської ради Буряка Олександра Геннадійовича про забезпечення позову задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:1191, площею 0,009 га, що знаходиться за адресою: Незалежності, м. Умань, Черкаська область, до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі за позовом Уманської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію даної ухвали направити до Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вжиття відповідних заходів та сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р. В. Піньковський