Справа №705/893/22
2/705/354/24 РІШЕННЯ
22 травня 2024 року м.Умань Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Остропольської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» про стягнення заборгованості по орендній платі, 3 % річних від суми заборгованості, матеріальних витрат від знецінення грошових коштів, пені,
Ухвалою від 18.02.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.
29.09.2022 представником відповідача ТОВ «Агрофірма «Оксанина» адвокатом Патрікєєвою І.В. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. ТОВ «Агрофірма «Оксанина» 01.08.2011 уклало договір оренди № 6 з ОСОБА_1 . Свої зобов`язання взяті за договором орендар виконував та виконує в повному обсязі та, навіть, перевиконуючи свої зобов`язання. Згідно договору оренди та п. 9 орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки землі на рік у грошовій та/або натуральній формах. Пунктом 11 договору орендна плата вноситься до 1 грудня поточного року. В своєму позові позивач стверджує, що орендну плату не отримувала за 2020 та 2021 роки. З даним твердженням відповідач категорично не погоджується, оскільки, за 2020 рік орендна плата орендарем виплачена в повному обсязі, згідно відомості на виплату готівки № 63 за 24.11.2020. Сума 7920,00 грн. Відомість підписана особисто ОСОБА_1 . За отримання орендної плати за 2021 рік ОСОБА_1 не зверталась, оскільки, орендну плату отримала за 2021 рік в 2019 році, виплата була здійснена на картковий рахунок орендодавця. Враховуючи отримання орендодавцем орендної плати в повному обсязі, предмет позову відсутній, а відповідно і нарахування будь-яких штрафних санкцій не має законного підґрунтя. Також в даному випадку за відсутності всіх необхідних документів, що підтверджують надану юридичну допомогу позивачеві, яку саме та в яких обсягах, крім того за відсутності і розрахунку, вважають цю частину позовних вимог такою, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.
17.04.2024 адвокатом Трепаком О.І. подано до суду заяву про визначення остаточної суми судових витрат та доручення до справи акту приймання виконавчих послуг, в якій він просив: долучити до матеріалів справи Акт приймання наданих послуг від 17.04.2024 та квитанцію адвоката від 17.04.2024 №10; при визначенні розміру судових витрат, які підлягають стягненню з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 , врахувати квитанцію адвоката від 17.04.2024 № 10 (раніше подані квитанції не враховувати); стягнути з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, які складаються із отримання правничої допомоги адвоката в сумі 1000 гривень 00 копійок та сплати судового збору за подачу даного позову в сумі 992 гривні 40 копійок.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Її інтереси в суді буде представляти адвокат Трепак О.І. Одночасно повідомила, що складу суду довіряє, відводів немає.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Трепак О.І. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та участі позивача. До заяви додав додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що відзив відповідача підлягає залишенню без розгляду та поверненню ТОВ «Агрофірма «Оксанина», оскільки він поданий до суду з пропуском строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження. Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що ОСОБА_1 орендну плату за 2020 рік отримала у повному обсязі 7920,00 грн, що підтверджується відомістю на видачу готівки № 63 від 24.11.2020. Даний факт відповідає дійсності тільки частково, тобто позивач 24.11.2020 дійсно отримала від відповідача зазначену суму грошових коштів, але по договору оренди № 532, який був укладений між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та ОСОБА_2 . Також відповідачем не надано доказів виплати у 2019 році позивачу орендної плати за 2021 рік.
Відповідач ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та представник відповідача адвокат Патрікєєва І.В. повідомлялися належним чином про дату і час судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, однак у судове засіданні представник відповідача не з`явилася, причини неявки не повідомила.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Враховуючи, що 15.11.2023 представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, представник відповідача просила суд відкласти судове засідання у зв`язку з необхідністю ознайомленням із заявою та напрацювання позиції, станом на час розгляду справи жодних заяв чи клопотань стороною відповідача до суду не подано, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.
Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Отже, зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 8 Договору його укладено на строк 10 років до 01 серпня 2021 року, але з урахуванням періоду ротації основної сівозміни.
Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки землі на рік у грошовій формі та/або натуральній формах. Орендна плата вноситься до 1 грудня поточного року (п. 9, п. 10 Договору).
Згідно з п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається один раз на три роки за згодою сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 14 Договору).
Після спливу строку дії Договору земельна ділянка була повернута ОСОБА_1 , що підтверджується сторонами.
10.01.2022 ОСОБА_1 направлено ТОВ «Агрофірма «Оксанина» заяву про порушення законодавства, умов договору оренди земельної ділянки та виплати заборгованості по виплаті орендної плати, в якій вона просила невідкладно, але у будь-якому випадку не пізніше десяти робочих днів з дати отримання даного листа здійснити повний розрахунок з нею відповідно до Договору оренди земельної ділянки № 6 від 01.08.2011 за 2020-2021 роки, з урахуванням 0,3 % пені від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також у заяві ОСОБА_1 зазначила, що буде змушена у разі невиконання даної вимоги звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів та ставити питання про стягнення з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» орендної плати за 2021-2021 роки, пені відповідно до пункту 14 цього Договору, а також усіх судових витрат, понесених нею при розгляді її позову в суді.
Також представником відповідача ТОВ «Агрофірма «Оксанина» адвокатом Патрікєєвою І.В. до відзиву на позовну заяву долучено відомості на виплату готівки, відповідно до яких ТОВ «Агрофірма «Оксанина» виплачено ОСОБА_1 : за № 109 у строк з 23.08.2019 до 23.08.2019 у сумі 6960,00 грн; за № 63 у строк з 24.11.2020 до 24.11.2020 у сумі 7920,00 грн. Зазначені відомості також містять підпис позивача ОСОБА_1 , що не спростовано позивачем чи її представником у судовому засіданні.
При цьому представником відповідача ні у відзиві на позовну заяву, ні в судовому засіданні не спростовувалась сума орендної плати за 2020 та 2021 роки, заявлена позивачем у позовній заяві.
Враховуючи, що представником відповідача додано до матеріалів справи підтвердження сплати позивачу орендної плати за 2020 рік, що підтверджується відомістю на виплату готівки за № 63 у строк з 24.11.2020 до 24.11.2020 у сумі 7920,00 грн, позовні вимоги позивача в частині стягнення з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» заборгованості по орендній платі за 2020 рік, в тому числі і стягнення штрафних санкцій за несплату такої орендної плати задоволенню не підлягають.
Суд не бере до уваги посилання представника позивача у письмових поясненнях, що 24.11.2020 позивач отримала від відповідача зазначену суму грошових коштів, але по договору оренди № 532, який був укладений між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та ОСОБА_2 , оскільки відповідно до письмових доказів, долучених позивачем до позовної заяви, а саме виписки АТ КБ «Приватбанк» по особистій банківській картці позивача і додаткових рахунках за період 01.01.2019 31.12.2020, ОСОБА_1 отримала 7044,60 грн орендну плату за землю по Договору № 532 22 жовтня 2020 року.
Зазначене спростовує повторну виплату орендної плати по Договору № 532, укладеному між ТОВ «Агрофірма «Оксанина» та ОСОБА_2 .
Представник відповідача посилається на те, що даним платіжним дорученням підтверджено виплату ОСОБА_1 орендної плати за 2021 рік.
З доданого до позову платіжного доручення неможливо встановити, за який період часу була виплачена орендна плата за договором № 6 від 01.08.2011, в якому саме розмірі саме за цим договором була вона перерахована ОСОБА_1 . До такого платіжного доручення відповідачем не додано жодного доказу того, що ОСОБА_1 зверталася із заявою про виплату їй орендної плати наперед.
У той же час суд зазначає, що у Договорі оренди землі № 6 відсутні положення щодо можливості виплати орендної плати наперед (авансом чи в рахунок платежів за майбутні періоди користування земельною ділянкою).
З урахуванням того, що відповідно до статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у Договорі оренди землі № 6 від 01 серпня 2011 року положень про можливість виплати орендної плати наперед, та відсутності у платіжно-розрахункових документах відповідача за 2019 рік зазначення про сплату на користь позивача орендної плати за 2021 рік, неповідомлення відповідачем позивачу про виплату орендної плати наперед за 2021 рік при здійсненні виплат протягом вказаного періоду, у суду відсутні підстави вважати, що суми виплаченої відповідачем орендної плати за період 2019 року понад передбачену в договорі суму є орендною платою за 2021 рік.
Викладений висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 426/6529/20.
На цих підставах суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Агрофірма «Оксанина» заборгованості по орендній платі за 2021 рік підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 7444 грн 25 коп.
Щодо стягнення пені, яка передбачена п. 14 Договору оренди землі від 01.08.2011, за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає таке.
Невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (ст. 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Пунктом 14 Договору оренди землі № 6 від 01 серпня 2011 року встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушені умови внесення орендної плати за 2021 рік, які встановлені договором оренди, позивач має право на отримання від відповідача пені в розмірі, встановленому договором оренди.
Розмір пені розраховується за формулою:
Пеня = С х РП х Д/100%, де С - сума заборгованості (7444,25 грн), РП - розмір пені зазначений в договорі (0,3%), Д - кількість днів прострочення.
Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі частково, а саме за 2021 рік у сумі 7444,25 грн, на цій підстав суд не бере до уваги розрахунок пені, доданий представником позивача до заяви про збільшення позовних вимог від 15.11.2023, оскільки він проведений на суму заборгованості по орендній платі за 2 роки. Також вважає, що представником позивача неправильно зазначено період нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням позовної давності в 1 рік, а саме з 02.12.2020 по 15.11.2023. Оскільки позивач звернулася до суду з позовом 14.02.2022, суд вважає, що нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням позовної давності в 1 рік, має обраховуватися за період з 14.02.2021 по 14.02.2022.
На підставі викладеного вище та у зв`язку з невиплатою орендної плати за 2021 рік на підставі пункту 14 договору оренди землі від 01.08.2011, та враховуючи періоди нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання з урахуванням позовної давності в 1 рік, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 8173 грн 79 коп., розрахунок якої є наступним: 7444 грн 25 коп. (сума заборгованості по орендній платі за 2021 рік) х 0,3% (ставка пені згідно договору) х 366 днів прострочення з 14.02.2021 по 14.02.2022) : 100%.
Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат від суми боргу суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. ст. 524, 533 - 535, 625 ЦК України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11, від 01.10.2014 у справі № 6-113цс14). Отже, інфляційні втрати та проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17.10.2011 у справі № 6-42цс11) та нараховуються незалежно від вини боржника (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11).
Заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 справі № 6-49цс12, від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці, тобто мала місце дефляція.
Розмір інфляційних збитків розраховується за формулою:
Інфляційні збитки = Сума боргу х сукупній індекс інфляції / 100% - сума боргу, де Сума боргу - Сума заборгованості.
Оскільки суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушені умови внесення орендної плати за 2021 рік, які встановлені договором оренди, тобто, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач має право на отримання від відповідача інфляційних втрат від простроченої суми.
Відповідно до позовної заяви, заяв про збільшення позовних вимог та розрахунку інфляційних втрат позивач просить стягнути з відповідача 6622 грн 17 коп. матеріальних витрат від знецінення грошових коштів (інфляційних збитків) за період з 02.12.2020 по 15.11.2023. Вказаний розрахунок інфляційних збитків суд не бере до уваги, оскільки він проведений на суму заборгованості по орендній платі за 2 роки. Також вважає, що представником позивача неправильно зазначено період такого розрахунку, а саме з 02.12.2020 по 15.11.2023. З урахуванням відмови у задоволення позовних вимог щодо стягнення орендної плати за 2020 рік суд враховує, що в індекс інфляції має бути враховано добуток щомісячних індексів інфляції за період з 02.12.2021 по 15.11.2023.
На підставі викладеного вище та у зв`язку з невиплатою орендної плати за 2021 рік, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню матеріальні витрати від знецінення грошових коштів (інфляційні збитки) в розмірі 2400 грн 48 коп.
Таким чином, за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 3% річних у сумі 436 грн 87 коп., виходячи з розрахунку: 7444,25 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 714 (кількість днів прострочення з 02.12.2021 по 15.11.2023).
З урахування вищевикладеного, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
Відтак, вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує часткове задоволення позовних вимог, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, фактичний обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також складність, ціну позову та значення справи для сторони, та вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, у розмірі 5000 грн, оскільки, на думку суду, саме такий розмір правничої допомоги буде співмірним заявленим позовним вимогам.
Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263 - 265, 274 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений нею судовий збір у розмірі 212 (двісті дванадцять) грн 84 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оксанина» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя О.І.Єщенко