Справа № 357/1634/24
Провадження № 2/357/1757/24
23 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В.П.,
секретар судового засідання Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірина Дуднік про визнання права власності на майно в порядку спадкування,
Короткий зміст позовних вимог. Рух справи.
У січні 2024 року ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач»), третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірина Дуднік (далі «Третя особа») про визнання права власності на майно в порядку спадкування.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся Позивача - ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 .
Позивач є спадкоємцем за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько - ОСОБА_5 , син спадкодавиці ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і тому син має право спадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.
18.04.2022 року Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_4 до приватного нотаріуса .Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В., що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64595478.
Приватним нотаріусом Дуднік І.В. була заведена спадкова справа за № 67599398 від 05.05.2021 року.
Відповідач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_4 , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. В установлений законом строк він прийняв спадщину після смерті своєї матері.
Померла ОСОБА_4 не залишила особистого розпорядження на випадок своєї смерті. На день смерті ОСОБА_4 ніхто не був зареєстрований разом з нею за адресою її проживання в квартирі АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, власником якого вона була за життя, а саме:
- квартири АДРЕСА_2 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу №2-1488 від 04.04.1997 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №58 від 10.01.2022 року;
- квартири АДРЕСА_3 , яка належала їй на підставі договору дарування №2-724 від 19.03.1994 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №57 від 10.01.2022 року;
квартири АДРЕСА_4 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.03.1993 року, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» № 55 від 10.01.2022 року;
- квартири АДРЕСА_5 , яка належала їй на підставі договору дарування №4-1314 від 19.03.1993 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №54 від 10.01.2022 року;
Загальна вартість спадкового майна становить 5079501,10 гривень.
Таким чином, Позивач має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна після смерті його баби ОСОБА_4 . Вартість 1/2 частини спадкового майна становить 2539750,55 гривень.
У листопаді 2023 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дуднік І.В. за видачею свідоцтва про право на спадщину на указане нерухоме майно.
18.04.2023 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даній постанові зазначено, що спадкоємець ОСОБА_1 має право на спадкування, проте оформити спадкові права на майно немає можливості, оскільки не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно.
Правовстановлюючі документи не спадкове майно, знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, проте на виклик до нотаріуса не з`явився і відповідні документи для оформлення спадкових прав не надав.
З огляду на викладені обставини, з метою забезпечення права власності на належне йому нерухоме майно, Позивач просив суд:
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25.01.2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 64-65).
22.02.2024 року до канцелярії суду представником позивача подано клопотання про витребування доказів по справі. У клопотанні представник позивача просить суд витребувати у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дуднік належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 67).
22.02.2024 року ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дуднік належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 71).
20.03.2024 року до канцелярії суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірини Дуднік надійшла копія спадкової справи №12/2021, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 113, 114-141).
06.06.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по даній справі, призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 149-150).
22.07.2024 року до канцелярії суду ОСОБА_1 подав заяву про набуття статусу Позивача у зв`язку з досягненням останнім повноліття (а.с. 162, 163).
23.10.2024 року у судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
У всі призначені по даній справі судові засідання Відповідач не з`явився, відзиву або пояснень по суті справи до суду не подав, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення відповідних поштових відправлень (а.с. 86, 93, 96, 112, 135, 174, 182).
Суд враховує, що частина судових документів, направлених на адресу Відповідача, повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).
Такий правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 року по справі №755/4829/23.
У всі призначені по даній справі судові засідання Третя особа не з`явилася, до канцелярії суду подала заяви про розгляд даної справи без її участі (а.с. 101, 103,113, 156, 160, 175).
Згідно з ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся Позивача - ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 7, 118).
Батько Позивача - ОСОБА_5 , син спадкодавиці ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 123).
18.04.2022 року Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_4 до приватного нотаріуса .Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. (а.с. 115).
Приватним нотаріусом Дуднік І.В. була заведена спадкова справа за № 67599398 від 05.05.2021 року (а.с. 114).
Відповідач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_4 , у встановлений законом строк він прийняв спадщину після смерті своєї матері (а.с. 124).
На день смерті ОСОБА_4 ніхто не був зареєстрований разом з нею за адресою її проживання в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 120).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, власником якого вона була за життя, а саме:
- квартири АДРЕСА_2 , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу №2-1488 від 04.04.1997 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №58 від 10.01.2022 року (а.с. 15);
- квартири АДРЕСА_3 , яка належала їй на підставі договору дарування №2-724 від 19.03.1994 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №57 від 10.01.2022 року (а.с. 16);
квартири АДРЕСА_4 , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23.03.1993 року, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» № 55 від 10.01.2022 року (а.с. 17);
- квартири АДРЕСА_5 , яка належала їй на підставі договору дарування №4-1314 від 19.03.1993 року, посвідченого Білоцерківського державною нотаріальною конторою, що підтверджується довідкою КП «Південне бюро технічної інвентаризації» №54 від 10.01.2022 року (а.с. 18);
Загальна вартість спадкового майна становить 5079501,10 гривень.
У листопаді 2023 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дуднік І.В. за видачею свідоцтва про право на спадщину на указане нерухоме майно (а.с. 129).
18.04.2023 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даній постанові зазначено, що спадкоємець ОСОБА_1 має право на спадкування, проте оформити спадкові права на майно немає можливості, оскільки не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно (а.с. 185).
Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами процесуального та матеріального права України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого згідно з практикою Суду відносяться й грошові кошти.
У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з п.1ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За правилами ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Висновки суду.
У справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Така позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 року у справі №694/1433/17.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Відповідна позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19.
Беручи до уваги, що іншим способом, окрім судового порядку, Позивач не може захистити своє спадкове майнове право, відповідно до ст.16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування.
Як встановлено у даній справі ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся Позивача - ОСОБА_4 .
Позивач є спадкоємцем за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України, оскільки його батько - ОСОБА_5 , син спадкодавиці ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і тому син має право спадкувати ту частину спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини.
Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті його баби ОСОБА_4 до приватного нотаріуса .Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. Приватним нотаріусом Дуднік І.В. була заведена спадкова справа за № 67599398 від 05.05.2021 року.
Відповідач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_4 , а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. В установлений законом строк він прийняв спадщину після смерті своєї матері.
Померла ОСОБА_4 не залишила особистого розпорядження на випадок своєї смерті. На день смерті ОСОБА_4 ніхто не був зареєстрований разом з нею за адресою її проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, власником якого вона була за життя.
Таким чином, Позивач має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна після смерті його баби ОСОБА_4 .
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дуднік І.В. за видачею свідоцтва про право на спадщину на указане нерухоме майно. 18.04.2023 року приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дуднік І.В. винесла постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті його баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даній постанові зазначено, що спадкоємець ОСОБА_1 має право на спадкування, проте оформити спадкові права на майно немає можливості, оскільки не надав нотаріусу документи, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно.
Тобто наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують викладені у позовній заяві обставини, Відповідачем вони не спростовані.
З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 254, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірина Дуднік про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа - Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Ірина Дуднік, місцезнаходження: АДРЕСА_10 .

Повне судове рішення складено 30.10.2024 року.

Суддя В. П. Цукуров