Справа №478/1172/24 Провадження №2/478/299/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 вересня 2024 року с-ще. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви представника позивачки адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року представник позивачки адвокат Задерецький В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявоюдо відповідача ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 року справу передано на розгляд судді Томашевському О.О.

За результатами розгляду матеріалів справи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам викладеним у статтях 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що, зміст позовних вимог повинен містити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати за ОСОБА_1 права на певну частину земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП «ім. Петровського», проте на яку саме частину, позовні вимоги не вказують.

У зв`язку з наведеним, позивачці чи її представнику необхідно привести поданий позов у відповідність до вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначивши спосіб (способи) захисту своїх прав або інтересів.

Крім того, в порушення п. 10 ч. 3 статті 175 ЦПК України у позовній заяві відсутнє підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, за змістом абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною 7 ст. 43 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Вказані обставини свідчать про невиконання позивачкою вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України та ч. 2 ст. 177 ЦПК України, якими передбачено надання суду доказів направлення матеріалів позовної заяви відповідачу. В даному випадку, позивачка або її представник повинні надати суду докази направлення позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачу по справі. Як зазначалось вище, такими документами мають бути квитанція про надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи документів, або, у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету - паперову форму листа з описом вкладення про відправлення таких матеріалів поштою.

Крім того, в позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у справі №686/114/16-ц від 04.07.2018 року, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Представником позивачки не наведено жодних передбачених законом правових підстав для відстрочення сплати судового збору. З наданих представником позивачки доказів, суд не має можливості встановити реальний майновий стан позивачки, через відсутність інформації щодо фактично отриманих нею доходів, наявності рухомого чи нерухомого майна, виплати дивідендів, процентів та іншого прибутку тощо.

Тому з урахуванням наведених обставин, вважаю, що клопотання представника позивачки про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що «Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Тому вимога у цій справі про визнання права на земельну частку (пай) площею 6,94 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці.

Аналогічний висновок викладений в ухвалах Верховного Суду від 28.11.2022 у справі № 129/2194/20, від 09.01.2023 у справі № 448/1099/20.

Так, в силу приписів ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пункт 2 ч. 1 вказаної статті Закону визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, розмір судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Суд зауважує, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1, ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Виходячи з наведеного, позивачці слід визначити ціну пред`явленого позову та сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З наведеного вище вбачається, що позивачкою при поданні позовної заяви не дотримано вимоги ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, тому слід: визначитись із частиною земельної частки (паю), на яку позивачка просить визнати своє право; зазначити про подання чи неподання іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати суду докази направлення відповідачу примірнику позову та доданих до нього документів; визначити ціну позову та надати суду докази сплати судового збору.

Встановлені недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання уточненої позовної заяви, із доказами відправлення її примірнику та матеріалів позовної заяви відповідачу, зі сплатою суми судового збору з урахуванням визначених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставок та наданням суду оригіналу квитанцій про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника позивачки адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, - відмовити.

Позовну заяву представника позивачки адвоката Задерецького Віталія Анатолійовича, який діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачці та її представнику, що якщо недоліки позовної заяви не буде усунено в строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя