Справа № 713/2941/24
Провадження №2/713/507/24
РІШЕННЯ

іменем України

25.10.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., з участю представника позивача адвоката Стадника І.П., з участю представника відповідачки адвоката Рудницької Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідачки ОСОБА_2 .

Просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його користь, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 15000,00 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

27.01.2021 року заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на його утриманні та проживає разом з ним. ОСОБА_2 на даний час працює за кордоном, має високий дохід, кошти на утримання дитини останнім часом не надає, стан здоров`я задовільний. На її утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних немає. Домовленості щодо сплати аліментів у добровільному порядку немає.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позові та відповіді на відзив, просив задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково, підтримала відзив, в якому зазначила, що на момент розірвання шлюбу ОСОБА_2 проживала разом з неповнолітнім сином окремо від ОСОБА_1 . Крім ОСОБА_3 у неї є дві дочки від першого шлюбу, які є повнолітніми та створили власні сім`ї. До 24 лютого 2022 року ОСОБА_2 проживала разом з неповнолітнім сином в м.Херсон. 10 лютого 2022 року виїхала для вирішення робочих питань до Польші та мала повернутись 01 березня 2022 року. На момент її відрядження неповнолітній син перебував під наглядом матері ОСОБА_2 . У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації ОСОБА_1 забрав неповнолітнього сина та вивіз у Чернівецьку область. Щоб бути ближче до сина ОСОБА_2 зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа та винайняла житлове приміщення в АДРЕСА_1 . З цього часу вона систематично (наскільки вистачає фінансових ресурсів) приїжджає в с.Мигове, щоб побачитись на поспілкуватись із сином. ОСОБА_1 всі зустрічі з мамою він намагається контролювати, фактично маніпулює неповнолітньою дитиною, намагаючись в такий спосіб уникнути мобілізації. ОСОБА_2 після початку війни залишилась без засобів існування, без майна, лише з тими речами, які в нею були із собою під час відрядження на початку війни. Єдиним джерелом існування були соціальні виплати, які вона отримувала як внутрішньо переміщена особа. При цьому їй фінансово допомагали повнолітні доньки. ОСОБА_6 , діючи в інтересах дитини, систематично пропонує ОСОБА_1 дозволити сину поїхати з нею в Бельгію, де він зможе проживати у старшої сестри, отримувати соціальні виплати та європейську освіту, яку безкоштовно забезпечують українським дітям біженцям від війни. Посилання ОСОБА_1 , на те, що його колишня дружина має високі доходи за кордоном, є безпідставним. Враховуючи відсутність доходів та військові дії в Херсоні, в даний час вона може сплачувати аліменти в мінімально гарантованому розмірі - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідачки ОСОБА_5 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає частковому задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебули у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Херсьнського міського суду Херсонської області від 27 січня 2021 року розірвано, що підтверджується копією рішення.

Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого повторно 19.05.2022 року.

На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів з відповідачки ОСОБА_2 позивачкою надано наступні докази.

Довідку Мигівського старостинського округу №2 Берегометської селищної ради №02-1107 від 29.07.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 та його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово перебувають як внутрішньо переміщені особи у АДРЕСА_2 , з 12.07.2022 року по сьогоднішній день, безперервно.

Висновок органу опіки та піклування Берегометської селищної ради №251 від 09.03.2023 року з даних якого вбачається, що орган опіки та піклування дійшов до висновку, що проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

На підтвердження обставин викладених у відзиві відповідачкою ОСОБА_2 надано наступні докази:

Довідка Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 30.04.2022 року з приводу звернення ОСОБА_2 про вивезення неповнолітнього сина колишнім чоловіком ОСОБА_1 .

Довідка №7726- від 02.11.2022 року про взяття ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщену особу.

Виписка по картковому рахунку ОСОБА_2 з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 періодично поповнювала рахунок банківської картки, яку залишила сину та на яку зараховувались соціальні виплати, поповнення старшої сестри ОСОБА_8 .

Довідка ФейДейБей «Фламандська служба працевлаштування і професійної освіти» від 13.09.2024 року (в перекладі на українську мову) з даних якої вбачається, що ОСОБА_2 проживає в м.Антверпен, Бельгія. Станом на 13 вересня 2024 року зареєстрована у службі працевлаштування як особа, що шукає роботу і не отримує виплат.

При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на івень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

За змістом положень ст.180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:

батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження;

відповідачка ОСОБА_2 як матір неповнолітньої дитини, згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов`язана утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

На підставі викладених обставин, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 , як матір зобов`язана сплачувати на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (Дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття

Статтею 80 ч.3 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ст.176 ч.1 п.3ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 гривень в дохід держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст.180, 182, ч.1, ч.1, ч.2 ст.183 СК України, керуючись ст.ст.4, 13, 141, 258-265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (Дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (п`ятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1211 (Одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (Двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , місце проживання (ВПО) АДРЕСА_2 .

Відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .

Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суддя Іван КИБИЧ