Провадження № 22-ц/4808/117/24
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Мальцевої Є.Є., Томин О.О.,

з участю секретаря Струтинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2023 року, у складі судді Кіндратишин Л.Р., у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боднарук Світлана Іванівна, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт, що він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник народився в м. Івано-Франківську. Батьками заявника є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Дівоче прізвище його матері - ОСОБА_6 , як це зазначено в свідоцтві про народження. Вперше мати одружилася з ОСОБА_4 його батьком і взяла прізвище - ОСОБА_7 . 11.02.1987 шлюб між батьками розірвано.

Згідно довідки МСЕК серії MCE-N.077679 від 16.05.2001 мати є інвалідом 2 групи. Зараз вона не ходяча і потребує догляду. Заявник вказує, що здійснює фактично догляд за мамою, але йому потрібне документальне підтвердження про те, що вона його мати, а він рідний син.

В свідоцтві про народження матері, її прізвище зазначено - ОСОБА_7 , в той же час прізвище мами у всіх документах, в тому числі в паспорті та довідці МСЕК на даний час значиться « ОСОБА_8 ».

Зміна прізвища матері відбулася внаслідок того, що у неї був повторний шлюб з ОСОБА_9 , який зареєстрований 26.04.1991 у відділі РАЦСУ Ржевського міськвиконкому Калінінської області рф, за актовим записом №150. Однак, свідоцтво про повторний шлюб матері не збереглося, а в умовах війни з російською федерацією витребувати його неможливо.

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 23.12.1993 по справі №2-2840 шлюб матері з ОСОБА_9 було розірвано і в рішенні суду зазначено вищевказані обставини, в тому числі і те, що такий шлюб було зареєстровано, а також те, що в цьому шлюбі був народжений син ОСОБА_2 , 1992 року народження, який є його рідним братом по матері.

Також той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є однією особою, а відповідно є його матір`ю підтверджують і записи в її трудовій книжці, довідці про склад сім`ї за 1993 та 2002 роки та інші документи.

Заявник вказував, що він єдиний здійснює догляд за своєю мамою ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 ), так як інших осіб, які б могли доглядати за нею немає. Його брат по матері ОСОБА_2 , 1992 року народження, також є інвалідом ІІ групи і за станом здоров`я не може здійснювати догляд за мамою, більше того, він ще здійснює догляд і за ним. Всі втрьох проживають за однією адресою по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити свідоцтво про шлюб його матері з ОСОБА_9 , а відповідно встановити факт родинних відносин з мамою.

Встановлення факту родинних відносин йому потрібно для підтвердження факту здійснення ним постійного догляду за матір`ю інвалідом в державних органах, а саме для подачі відповідної заяви з додатками в органи ТЦК. Однак, у зв`язку з тим, що його прізвище і прізвище матері є різними, він не може подати таку заяву та підтвердити своє право на відстрочку від мобілізації. Від встановлення факту родинних відносин з мамою, залежить виникнення у нього прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Спору про будь яке майнове право (спадщину, квартиру) не існує.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2023 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав на вказане рішення апеляційну скаргу. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що за предметом та можливими правовими наслідками даний спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. У спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявників до суду, яка полягає у підтвердженні їх певного соціального статусу.

Відповідно до змісту поданої заяви, заявник просив встановити факт родинних відносин для підтвердження факту здійснення ним постійного догляду за матір`ю інвалідом в державних органах, а саме для подачі відповідної заяви з додатками до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Від встановлення факту родинних відносин з мамою залежить виникнення у заявника прав та обов`язку визначених Законами України «Про соціальні послуги», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме для отримання відстрочки від позову на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи, що між ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_5 може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації і не пов`язаний з виникненням, існуванням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків заявника.

Тобто, заявлені вимоги, враховуючи їх мету, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані публічно-правовими відносинами заявника з державою.

Просить скасувати рішення суду з закриттям провадження у справі.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Встановлення факту родинних відносин заявника з його матір`ю необхідно для унеможливлення непорозумінь з приводу подальшого догляду за нею. Вказаний факт родинних відносин неможливо встановити в інший спосіб чи отримати документ на підтвердження даного факту. Відтак єдиним способом підтвердження факту є його встановлення судовим рішенням, оскільки від нього залежить створення умов здійснення заявником особистих немайнових прав та не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зазначає, що посилання заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року є безпідставними, оскільки заявник не є військовослужбовцем та військову службу не проходить.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник ОСОБА_1 адвокат Боднарук С.І. подала заяву про розгляд справи за відсутності заявника ОСОБА_1 та її як представника, просила рішення суду залишити без змін.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дали письмові пояснення, зазначили що є інвалідами ІІ групи, а ОСОБА_1 фактично здійснює догляд за ними.

ОСОБА_3 вказувала, що немає документів про зміну прізвища з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , так як шлюб з її чоловіком ОСОБА_9 укладено в росії, свідоцтва про шлюб не збереглося.

Просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а відтак відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.

Задовольняючи заяву про встановлення факту, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , а така була в певний час (на момент одруження, народження сина - заявника) - ОСОБА_5 , оскільки наявні збіги в роках народження, віці, місці проживання, даних імені, по батькові. Зміна прізвища матері заявника мала місце у зв`язку з її одруженням з ОСОБА_8 , при цьому відновити актовий запис про таке одруження неможливо. Зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою.

З вказаним висновком суддів колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 31.08.1967 Великокам`янською сільською Радою Коломийського району серії НОМЕР_1 , ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено запис за №4. Батьки: батько - ОСОБА_11 , мати - ОСОБА_12 (а.с.57).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно 13.04.1987 відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .02.1987 розірваний, про що зроблено запис №66. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому ОСОБА_7 , їй ОСОБА_7 (а.с.44).

Згідно з свідоцтвом про народження, виданим повторно 27.04.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 зроблено відповідний запис за №3485. Батьки: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 (а.с.41).

Із змісту заяви вбачається, що матір заявника уклала повторний шлюб з ОСОБА_9 у рф та змінила прізвища на ОСОБА_8 . Свідоцтво про повторний шлюб не збереглося, а в умовах воєнного стану з рф витребувати його неможливо.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23.12.1993, у справі № 2-2840 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , зареєстрований 26 квітня 1990 року у відділі ЗАГСу Ржевського міськвиконкому Калінінської області російської федерації, за №150 розірвано, сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 залишено на вихованні і проживанні при матері (а.с.45-47).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 28.12.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому серії НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 28.12.1994 розірваний, про що зроблено запис № 990. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому ОСОБА_8 , їй ОСОБА_8 (а.с.48).

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області від 04 березня 1997 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Велика Кам`янка Коломийського району Івано-Франківської області, з 23 травня 1989 року має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 (а.с.58-60).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №333 від 16.09.2022, по АДРЕСА_1 , проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та сини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 (а.с. 23).

Згідно з афідевітом від 21 червня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О.І., зареєстрованого в реєстрі за 620, ОСОБА_15 правдиво заявляє та підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її сином від першого шлюбу з ОСОБА_4 , з яким перебувала у шлюбі з 18.10.1980 року по 11.02.1987 рік. У зв`язку з хворобою ОСОБА_3 справжність підпису на афідевіті посвідчено за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.49).

Із записів в трудовій книжці НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 18.10.1980, своє прізвище ОСОБА_6 змінила на прізвище ОСОБА_7 , та на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 26.04.1990 ОСОБА_5 своє прізвище змінила на ОСОБА_3 (а.с.50).

Згідно з довідкою від 04.04.1988, ОСОБА_16 дійсно є пенсіонером - інвалідом з дитинства та отримує пенсію (а.с.22).

Відповідно до довідки МСЕК серії MCE №077679 від 16.05.2001 ОСОБА_3 , 1960 року народження, є інвалідом 2 групи з дитинства (а.с.54).

Згідно відповіді відділу ДРАЦС у місті Івано-Франківську №186/35.15.6-16 від 11.07.2023, наданої на адвокатський запит щодо видачі свідоцтва про шлюб чи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб на ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , який складений за №150 від 26.04.1991 у відділі ЗАГС Ржевського міськвиконкому Калінінської області рф повідомлено, що видати дані документи неможливо, оскільки відповідно до листа Міністерства юстиції України №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану та відповідно до норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між державами не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції рф та рб на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права (а.с.65).

Встановлено також, що матеріали цивільної справи №2-2840 за 1993 рік за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про розірвання шлюбу - знищені за закінченням терміну зберігання (а.с.67).

Згідно з свідоцтвом про народження, виданого повторно 19.06.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області серії НОМЕР_9 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 26.08.1992 зроблено відповідний запис за №1952. Батьки: ОСОБА_9 , ОСОБА_3 (а.с.63).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20)).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. Зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Тож справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки зробив Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19 (провадження № 61-14968св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20 (провадження № 61-5204св21).

У Постанові Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024 № 201/5972/22 зроблено висновок, відповідно до якого, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.

У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

У справі, яка є предметом перегляду, заявник просить встановити факт родинних відносин, який судом першої інстанції правильно розглянуто в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що за предметом та можливими правовими наслідками даний спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства є необґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, доводи апеляційної скарги його обґрунтованості не спростовують, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2023 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2024 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Є.Є. Мальцева

О.О. Томин