Справа № 214/3630/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

30 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглядаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій в тому числі просить суд

визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 ;

припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на частки на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації від частки вартості майна, а саме квартир за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_2 ;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за комунальні послуги за квартиру в розмірі 14333,83 грн.;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за оренду квартири яку з вини Відповідача повинні знімати помешкання Позивач і його донька в розмірі 122933,83 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зверталась увага позивача в тому числі на той факт, що нею до позовної заяви долучено докази про сплату судового збору, а саме копію квитанції до платіжної інструкції № 43153001 від 22.11.2023 на суму 1073,60 грн. та копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від 02.10.2023 на суму 1229,40 грн. Однак ОСОБА_1 за вказаними платіжними документами раніше вже зверталась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з відповідними позовами по справах № 214/4234/23 та № 214/10397/23.

З цих підстав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху звернено увагу позивача, що нею при зверненні до суду з даним позовом сума судового збору не сплачена.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 02.05.2024 ОСОБА_1 отримала в суді особисто 14.05.2024, про що свідчить її розписка.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 у поданій до суду заяві вказує, з посиланням на правову позицію Вищиого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 10-1386/0/4-12, що якщо позовну заяву було залишено судом без розгляду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 207 ЦПК, а позивач у порядку ч. 2 цієї статті знову звернувся з позовом до суду в загальному порядку, він має право використати при цьому первісний документ про сплату судового збору, але за умови, що суму відповідного збору йому не було повернуто.

Разом з тим, ОСОБА_1 ініціювала повернення їй судового збору у розмірі 1229,33 грн. сплаченого відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від 02 жовтня 2023 року, яка долучалась до позовної заяви по справі № 214/4234/23.

Ухвалою від 27.05.2024 по справі № 214/4234/23 заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задоволено та зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений нею судовий збір в сумі 1 229 (одна тисяча двісті двадцять дев`ять) гривень 33 коп., що внесений згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від 02 жовтня 2023 року на розрахунковий рахунок УДКС України у Дніпропетровській області.

До заяви про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 повторно, як і до позовної заяви, долучає квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від 02.10.2023 на суму 1229,40 грн. (загальна сума до сплати - 1229,40 грн., сума до перерахування 1229,33 грн.)

Таким чином, позивач звернувся до суду, долучивши до позовної заяви платіжний документ про сплату судового збору, сума якого підлягає поверненню позивачу відповідно до ухвали від 27 травня 2024 року по справі 214/4234/23.

Крім того, до позовної заяви ОСОБА_1 , як і повторно до заяви про усунення недоліків, долучила копію квитанції до платіжної інструкції № 43153001 від 22.11.2023 на суму 1073,60 грн., яка була використана нею при подачі позову по справі № 214/10397/23, про що свідчить відповідна довідка канцелярії суду.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву у останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Верховний Суду вказаній постанові дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій слушно вказали, що повторно поданий той самий платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви, а тому з огляду на факт не сплати судового збору та за відсутності клопотання про надання можливості продовжити визначений судом строк для усунення такого недоробку, обґрунтовано повернули позовну заяву з доданими до неї документами.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який не оплачений судовим збором, а її посилання на можливість повторного використання платіжних документів про сплату судового збору суд відхиляє з підстав, вказаних вище.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 отримала особисто 14.05.2024, про що свідчить її розписка, клопотання про надання можливості продовжити визначений судом строк для усунення недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору нею не заявлялось, чим вимоги ухвали про залишення позову без руху не усунуто у строк, встановлений судом.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем зазначені в ухвалі суду недоліки у встановлений строк не усунуто в повній мірі, суд вважає необхідним позовну заяву повернути позивачу, роз`яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

повернути позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко