Провадження № 2/522/7821/24
У Х В А Л А

30 жовтня 2024 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наступне майно: автомобіль марки «NISSAN» модель «LEAF», 2014 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 ; автомобіль марки «LANDE ROVER» модель «RANGE ROVER», 2007 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 ; автомобіль марки «TOYOTA» модель «C-HR HYBRID», 2018 року випуску, номер кузову: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частки вартості автомобіля марки «NISSAN» модель «LEAF», 2014 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 у розмірі 154 990 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2частки вартості автомобіля марки «LANDE ROVER» модель «RANGE ROVER», 2007 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 , у розмірі 255 495 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частки вартості автомобіля марки автомобіль марки «TOYOTA» модель «C-HR HYBRID», 2018 року випуску, номер кузову: НОМЕР_3 у розмірі 486 640 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Судом, 30 жовтня 2024 року отримано відомості щодо місця реєстрації Відповідача по справі, у відповідності до яких ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись з матеріалами справи, встановлено, що позовну заяву подано, в цілому, із додержанням вимог, викладених у статтях 174, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи характер спірних відносин, склад учасників та предмет доказування, суд вважає можливим відкрити провадження по справі та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Також, разом з позовною заявою, представником Позивача надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту автомобіль марки «LANDE ROVER» модель «RANGE ROVER», 2007 року випуску, номер кузову: НОМЕР_2 , державний номер: « НОМЕР_4 », оформлений 09.03.2017 року на ОСОБА_2 ; автомобіль марки «TOYOTA» модель «C-HR HYBRID», 2018 року випуску, номер кузову: НОМЕР_3 , державний номер: « НОМЕР_5 », оформлений 25.08.2018 року на ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що фактично автомобілі TOYOTA C-HR HYBRID та LANDE ROVER RANGE ROVER на момент звернення до суду оформлені на батьків Відповідачки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, дані автомобілі були придбані в період шлюбу за грошові кошти ОСОБА_1 , який на той час був єдиною особою, яка отримувала дохід, у зв`язку з чим дані автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя.

Звертаючись до суду з відповідною заявою, Заявник зазначив, що оскільки в період розгляду справи існує реальна можливість відчуження спірного майна доцільно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.1 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що до заяви не додано жодного доказу, який підтверджував би побоювання позивача про неможливість чи затруднену можливість виконання рішення, у разі ухвалення такого на користь позивача.

Також, слід зазначити, що представником Позивача не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, а саме дій спрямованих на відчуження майна, на яке позивач просить накласти арешт. Разом з цим, слід зазначити, що майно на яке позивач просить накласти арешт не належить відповідачу, про що позивач зазначив у позові.

Так, Позивач просить накласти арешт на автомобіль марки «TOYOTA» модель «C-HR HYBRID», 2018 року випуску, номер кузову: НОМЕР_3 , державний номер: « НОМЕР_5 », оформлений 25.08.2018 року на ОСОБА_3 , проте ОСОБА_3 не залучена до участі у справі.

Таким чином, відомостей про загрозу для заявника, що унеможливили б виконання рішення суду, суду не надано, а відтак обставини які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не встановлено.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено факту унеможливлення чи утруднення виконання майбутнього рішення суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 27, 175, 178, 187, 189-196, 353 ЦПК України,

постановив:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна.

Встановити загальний порядок розгляду справи.

Призначити проведення підготовчого судового засідання 17 грудня 2024 року о 15 год. 00 хв. у залі суду №221 у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідачу, роз`яснюємо, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву має право пред`явити зустрічний позов.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 189 ЦПК України суд призначає підготовче судове засідання з метою остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

Копію ухвали про відкриття провадження направити сторонам по справі, а відповідачеві також копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Чернявська