Провадження № 2/522/530/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,
В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.08.2021 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_2 у місті Одесі по вулиці Разумовська, 2, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак: НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, внаслідок чого здійснив виїзд на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора «червоний» та здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус», державний номерний знак « НОМЕР_2 », в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Станом на 07.08.2021 року (дата ДТП), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай.», страховий поліс №АР1243173, забезпечуваний транспортний засіб марки «Форд», державний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 . Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Lexus IS250, станом на 09.09.2021 року, склала - 282 703,11 (двісті вісімдесят дві тисячі сімсот три( гривні одинадцять копійок. Оскільки, розмір завданої позивачу шкоди, ТДВ «Ю.Ес.Ай» та ОСОБА_2 компенсовано не було, ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідачі та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачі, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу марки LEXUS, модель IS 250, тип загальний легковий-загальний седан-В, номер шасі (кузова,рами) НОМЕР_4 , 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_5 , виданого 12.01.2019 року ТСЦ 5142.
07.08.2021 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_2 у місті Одесі по вулиці Разумовська, 2, керуючи автомобілем «Форд», державний номерний знак: НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, внаслідок чого здійснив виїзд на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора «червоний» та здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус», державний номерний знак « НОМЕР_2 », в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Зі змісту довідки із реєстру перевірки чинності полісу внутрішнього страхуванням МТСБ України вбачається, що станом на 07.08.2021 року (дата ДТП), цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Ю.Ес.Ай.», страховий поліс №АР1243173, забезпечуваний транспортний засіб марки «Форд», державний номерний знак: НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3
Згідно з звіту №2513-09-21 від 09.09.2021 року вбачається, що вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля Lexus IS250, д.н.з. « НОМЕР_2 », пошкодженого в результаті ДТП, що сталось 07.08.2021 року складає 282 703,11 гривень.
Порядок страхового відшкодування шкоди, нанесеної забезпеченим транспортним засобом регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі -Закон № 1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 6 Закону № 1961-IV встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з ст.28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону № 1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Пунктом 3 ч.1 ст.988 ЦК України встановлено, що страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Такий правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18.
Відповідно до звіту №2513-09-21 від 09.09.2021 року вартість матеріального збиту, який ОСОБА_1 було завдано в результаті ДТП становить 282 703,11 грн.
Згідно п.9.1. та п.9.3 ст.9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
В ході розгляду даної справи, не вдалось встановити розмір страхової виплати, який передбачений страховим полісом ОСОБА_2 №АР1243173, у зв`язку з цим, відповідно до п.9.2 ст.9 Закону № 1961-IV, у зв`язку з цим граничний розмір страхового відшкодування, який має бути виплачений ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», складає 50 000,00 гривень.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, розмір відшкодування, який має бути стягнений з ОСОБА_2 складає - 232 703,11 гривень.
Стосовно стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.
На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України).
За правилами ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.
Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.
Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.
При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».
В постанові Верхового Суду від 13.02.2019 року по справі №207/2838/15 вказано: «розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості».
З огляду на встановлені обставини, приймаючи до уваги характер пошкоджень автомобіля, суд вважає, вимогу щодо стягнення моральної шкоди обґрунтованою, а тому моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 10 000,00 гривень.
З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що за подання даного позову позивач понесла витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 927,02 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, то суд стягує з відповідачів судовий збір у рівних частинах, які складають по 1463,51 гривень з кожного.
Керуючись ст.ст.259,263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 розмір страхового відшкодування у сумі 50 000,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір завданої матеріальної шкоди у сумі 232 703,11 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір завданої моральної шкоди у сумі 10 000 гривень.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1463,51 гривень.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1463,51 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду буде складено 27.05.2024.
Суддя Р. Д. Абухін