Справа № 669/1234/23
Провадження № 2/669/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Дем`янюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Товянського В.С. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу в розмірі 42537,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2019 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики в розмірі 28000 доларів США, що еквівалентно 651000 грн, та три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 20109,28 грн.

В подальшому, на виконання вищевказаного судового рішення, 04 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. було відкрито виконавче провадження № 638115987.

Відповідач ОСОБА_2 борг не сплатив, а тому на підставі позовної заяви, поданої ОСОБА_1 від 07 липня 2021 року, рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 29853 грн.

Станом на 14 грудня 2023 року виконавче провадження триває, відповідач ОСОБА_2 борг за договором позики не повернув, у зв`язку з чим в силу положень ст. 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 42537,94 грн за прострочення виконання зобов`язань за договором позики від 03 жовтня 2017 року за період з 11 жовтня 2021 року по 14 грудня 2023 року включно, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 січня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Позивач ОСОБА_1 та його представники адвокат Товянський В.С. та адвокат Короленко Т.Л. в судове засідання не з`явилися, однак від представника ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, просив розгляд справи проводити у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2017 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого позивач ОСОБА_1 передав для відповідача ОСОБА_2 кошти в сумі 28000 доларів США.

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2019 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 03 жовтня 2017 року в розмірі 28000 доларів США, що еквівалентно 651000 грн, та три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 20109,28 грн.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 травня 2020 року та постановою Верховного Суду від 19 липня 2021 року рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2019 року залишено без змін.

В подальшому, на виконання рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. 04 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження № 638115987.

Зі змісту довідки приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. від 30 квітня 2021 року № 01-02/1864 та інших досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що борг за договором позики не погашено, тобто відповідач ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 станом на 14 грудня 2023 року не виконав свої зобов`язання за договором позики згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2019 року.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, таке прострочення є триваючим порушенням, і право на позов про стягнення трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості, який зроблений позивачем в позовній заяві та не спростований відповідачем, а також відповідає вимогам обрахунку за ст. 625 ЦК України.

Так, 3 % річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 11 жовтня 2021 року (дата, з якої розпочинається користування невиконаним грошовим зобов`язанням згідно позовних вимог) по 14 грудня 2023 року (дата, станом на яку згідно розрахунку визначено розмір позовних вимог) складають 42537,94 грн, виходячи з обрахунку: 651000 грн х 3 % : 365 днів х 795 днів.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних від простроченого боргу в розмірі 42537,94 грн.

Що ж стосується стягнення з відповідача на користь позивача 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду інтереси позивача представляв адвокат Товянський В.С., а з 07 лютого 2024 року адвокат Короленко Т.С., що підтверджується ордером від 10 грудня 2023 року серії АМ № 1073651, ордером від 07 лютого 2024 року серії АІ № 1544781, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6319/10 та договором про надання правової допомоги від 07 лютого 2024 року № 07/02-2024.

З позовної заяви та доданих до неї документів є незрозумілим, звідки та яким чином було вирахувано 8000 грн судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги.

До закінчення судових дебатів допустимих та належних доказів оплати позивачем правничої допомоги, зокрема, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, та оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, рахунки, тощо) суду не надано та в судове засідання не представлено.

Таким чином, оскільки позивач не надав доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у строки, визначені абзацом 2 ч. 8, ст. 141 ЦПК України, заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Питання щодо стягнення судового збору суд вирішує наступним чином.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Отже, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 4, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, що складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, в якому подана позовна заява.

Керуючись ст. ст. 16, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 137, 141, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 11 жовтня 2021 року по 14 грудня 2023 року в розмірі 42537 гривень 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ДАВИДЮК