Справа № 490/9640/24
н/п 2-о/490/293/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду міста Миколаєва із заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 в місті Макіївка, Донецької області 24.11.2007 року з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Заявниця просить прийняти та розглянути цю заяву в порядку окремого провадження відповідно до особливостей провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Також в тексті заяви містяться посилання на статтю 317 ЦПК України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатіну О.В.

30.10.2024 справу було передано судді.

При вирішенні питання про прийняття заяви до розгляду, суддя прийшов до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Частина 1 ст. 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви, а саме: у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», встановлено, що у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)».

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що заявниця просить суд встановити факт смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Натомість, станом на 24.11.2007 року - зазначена заявницею дата смерті ОСОБА_2 , на території міста Макіївка та Донецької області (про який заявниця зазначає як місце смерті ОСОБА_2 ) не вводився воєнний чи надзвичайний стан, та станом на 24.11.2007 року вказані території не були визначені відповідно до законодавства тимчасово окупованими територіями України.

Зазначене вище виключає можливість розгляду даної заяви в порядку встановленому статтею 317 ЦПК України.

Крім того, заявниця - ОСОБА_1 , в заяві вказує, що встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Також, заявниця зазначає в заяві, що з пункту 20 Актового запису про народження третьої дитини ОСОБА_2 , підтверджується загибель батька.

При цьому, як вбачається з долученого до заяви Актового запису про народження ОСОБА_3 за №165 від 13.03.2008 року, в відповідному розділі "Відомості про батька" в пунктах 11-13 зазначено " ОСОБА_2 ", а в пункті 20. зазначено крім іншого, що ".... Батько дитини помер запис акта про смерть №1213 від 24.11.2007 р. по Червоногвардійському відділу РАЦС Макіївського МУЮ. ...".

Зазначені обставини свідчать про те, що була здійснена державна реєстрація смерті ОСОБА_2 .

При цьому, бездіяльність компетентного органу державної реєстрації актів цивільного стану, може бути оскаржена в адміністративному порядку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 258, 260, 315, 317, 318, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Роз`яснити заявниці, що для захисту своїх прав необхідно звернутися в порядку, передбаченому КАС України, з адміністративним позовом до відповідного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя О.В. Саламатін