Справа № 686/9420/23
Провадження № 2/686/334/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: представника позивача, третьої особи ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, в обґрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є її батьком і родичем відповідача - дядьком, по лінії матері.

09.02.2023р. по факту смерті ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л., за її заявою була зведена спадкова справа №20/2023, номер в спадковому реєстрі 70245933. Після неї до нотаріуса звернувся відповідач як спадкоємець за заповітом.

Як з`ясувалось ОСОБА_5 16.03.2011 р. в Першій Хмельницькій Держнотконторі склав нотаріально посвідчений заповіт реєстровий номер 3-707, за змістом якого він на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого «все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому він заповідає ОСОБА_2 , 1963 р.н.».

Проте у неї є сумніви щодо дійсності вказаного заповіту, оскільки спадкодавець тривалий час, з 1982 року, страждав на хронічно протікаюче психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом і на дату складання та посвідчення вказаного вище заповіту був недієздатним.

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала справа № 689/26740/18 за позовом ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

17.04.2019 р. рішенням Хмельницького міськрайсуду в задоволенні позову було відмовлено. В процесі розгляду вказаної справи № 689/26740/18 їй стало відомо, що Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2012 року по справі № 2218/9102/2012 за заявою органу опіки та піклування відділу охорони здоров`я Хмельницької міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 2 групи через психічне захворювання (шизофренія) було визнано недієздатним і над ним встановлено опіку. Згідно із рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельниць області від 16.10.2012 року опікуном ОСОБА_5 та його майна призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наявних у неї документів, ОСОБА_5 перебував на обліку у психіатра Хмельницької ЦРЛ з 1982 р. з діагнозом шизофренія, параноїдальна форма.

21.09.2006 р. від Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 до Хмельницького райвідділу поліції було надіслано повідомлення № 608 про хворого ОСОБА_5 , 1947 р.н., в якого спостерігалися суспільно-небезпечні дії, відповідно до якого в період загострення хвороби у хворого спостерігались суспільно-небезпечні дії (тенденції), які складались з того, що схильний до агресивних дій. І відповідно до наказу № 346/877 від 19.12.2000 р. він стоїть на обліку як соціально-небезпечний.

Зазначені вище обставини дають обгурнтовані підстави ставити під сумнів дійсність заповіту, складенного недієздатною особою.

Вона стверджує, що виходячи з наявних в неї документів, та акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 114 від 23 серпня 2012 року наявного в матеріалах цивільної справи № 2218/9102/2012 за заявою органу опіки та піклування відділу охорони здоров`я Хмельницької міської ради, наявні обґрунтовані підстави стверджувати про недієздатність спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 2 групи на 16.03.2011 р. - дату складання спірного заповіту посвідченого в Першій Хмельницькій Держнотконторі реєстровий номер 3-707.

З врахуванням наведеного позивач просить: визнати недійсним заповіт складений від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і посвідчений 16.03.2011 р. в Першій Хмельницькій Держнотконторі державним нотаріусом Наконечною М.І. реєстровий номер 3-707, за змістом якого він на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого «все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому він заповідає ОСОБА_2 , 1963 р.н.»; стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати на сплату судового збору та оплату правової допомоги.

Ухвалою суду від 16.08.2023р. по справі за клопотанням позивача було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу.

Ухвалою суду від 01.12.2023р. скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.08.2023р. про призначення у справі судової посмертної судово-психіатричної експертизи, у зв`язку відмовою позивача від її оплати та проведення.

Ухвалою суду від 04.03.2024року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про її залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 04.03.2024року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки ОСОБА_5 не був недієздатним, він все розумів. Після того, як вони його забрали він лікувався лише раз. До цього лікувався в Скаржинцях, бо вони його доводили та здавали в лікарню.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що третя особа є донькою ОСОБА_5 і позовні вимоги підтримує.

Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, відповідача, свідків, експерта, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком позивача.

За життя 16.03.2011р. ОСОБА_5 склав заповіт, за змістом якого він на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого «все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому він заповідає ОСОБА_2 , 1963 р.н.». Вказаний заповіт було посвідчено державним нотаріусом Першої Хмельницькій державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №3-707.

З медичних карт стаціонарного хворого, наданих КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» за період з 1997 по 2013 рік вбачається, що ОСОБА_5 у вказаний період неодноразово перебував у вказаному закладі на стаціонарному лікуванні з діагнозом «параноїдальна шизофренія безперервний тип перебігу».

Згідно повідомленням про хворого, в якого спостерігаються суспільно-небезпечні дії від 21.09.2006р. ОСОБА_5 стояв на обліку як соціально-небезпечний згідно наказу 346/877 від 19.12.2000р.

В амбулаторній картці ОСОБА_5 наявні лише два записи 05.08.2019р. та 16.09.2022р. з приводу отримання висновку щодо постійного догляду та оформлення в будинок-інтернат.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2012 року по справі № 2218/9102/2012 за заявою органу опіки та піклування, відділу охорони здоров`я Хмельницької міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через психічне захворювання (шизофренія) було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 його опікуном.

Згідно вказаного рішення суду судом в судовому засіданні встановлено, що згідно акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 114 від 23 серпня 2012 року ОСОБА_5 , страждає на хронічно протікаюче психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом з 1982 року внаслідок цього, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до Актів про підтвердження місця проживання від 11.10.2019р., 12.11.2021р., 16.11.2022р. за підписами сусідів та голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Лезнево», ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2019 року в справі № 686/26740/18 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 в особі ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, оскільки розмір пенсії, яку отримує позивач відповідав прожитковому мінімуму, який встановлено державою на 2018 рік і позивачем не доведено, що цієї суми йому недостатньо для проживання. Будь-яких інших належних та допустимих доказів про те, що позивач потребує матеріальної допомоги чи несе витрати на лікування щомісячно або одноразово, ним суду не подано.

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л. звернулись: ОСОБА_3 09.02.2023р. та ОСОБА_2 05.03.2023р. Також згідно довідки №Ш-03-15173 від 20.04.2023р. разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_4 ..

09.02.2023р. до майна померлого ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Терлич О.Л., за заявою ОСОБА_3 була зведена спадкова справа №20/2023, номер в спадковому реєстрі 70245933.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 ; свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_2 ; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.10.2012 року по справі № 2218/9102/2012; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2019 року в справі № 686/26740/18; медичними картами стаціонарного хворого наданими КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» за період з 1997 по 2013 рік; амбулаторною карткою ОСОБА_5 ; повідомленням про хворого, в якого спостерігаються суспільно-небезпечні дії від 21.09.2006р.; актами про підтвердження місця проживання від 11.10.2019р., 12.11.2021р., 16.11.2022р.; посвідченням № НОМЕР_3 ; копією спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 № 20/2023.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона знала ОСОБА_5 , він в селі людям робив вікна, двері, потім його відправили на лікування, але чого вона не знає. В с.Пархомівці він проживав десь до 2006 року, потім його бачила десь 4 роки тому, він її упізнав, спілкувався з нею. В якому стані він був в 2011 році вона не знає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 був нормальний, розумний чоловік, хороший столяр. Більше їй нічого невідомо.

Пунктом 2 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст.1234, ч.1 ст.1233 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Для визначення правочину недійсним на підставі ч. 1 ст. 225 ЦК України суду слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Експерт ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_5 хворів, але не кожного хворого можна визнати таким, що не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. При наданні висновку експертизи у справі про визнання недієздатним ОСОБА_5 питання щодо того чи він міг розуміти значення своїх дій та керувати ними в 2011 році не досліджувалось. Для того щоб дати відповідь на таке питання необхідно вивчати медичну документацію.

Відповідно до ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Позивач відмовилась від проведення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи.

Судово-психіатрична експертиза в справі №2218/9102/2012 проводилась 23.08.2012р., а тому достовірно не підтверджує, що ОСОБА_5 на час складання заповіту 16.03.2011р. не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Не підтверджує вказаних обставин і витребувана судом для проведення експертизи медична документація, враховуючи пояснення експерта, що не кожну особу, яка хворіє психічним захворюванням можна визнати таким, що не розуміє значення та своїх дій станом на певну дату.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 на час складання заповіту 16.03.2011р. не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,89,110, 258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.16,202, 203, 215,225, 1234, 1233, 1257 ЦК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , про визнання заповіту недійсним,відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_4 , жителька: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_5 , житель: АДРЕСА_4 ).

Третя особа: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька: АДРЕСА_5 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 30.05.2024 року.

Суддя: