печерський районний суд міста києва
пр. № 2-6470/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судових засідань Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

УСТАНОВИВ:

23 травня 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 27 травня 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

27 травня 2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру з інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача фізичної особи /а. с. 22/.

28 травня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду у загальному позовному провадженні /а. с. 23-24/.

23 липня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов /а. с. 29-42/.

19 серпня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача про відмову від позову у частині вимог про стягнення 372 750, 00 грн штрафу за попереднім договором, 13 394, 38 грн інфляційних нарахувань за період з 25 липня 2023 року по 02 квітня 2024 року, та зміну предмета позову - стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10 207, 74 доларів США, а також понесені судові витрати.

23 вересня 2024 року ухвалою судді у справі закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до розгляду по суті.

24 вересня 2024 року передано заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , подану за допомогою Електронного суду і зареєстровану у суді 23 вересня 2024 року.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що, оскільки іншого майна відповідача за рахунок реалізації якого може бути виконано відповідне рішення суду позивачеві віднайти не вдалося, то доцільно на час розгляду справи судом обмежити відповідача у праві відчужити цей об`єкт нерухомості на користь третіх осіб з метою унеможливлення для відповідача вчинення дій з відчуження майна за рахунок якого можна буде виконати судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 10 207, 74 доларів США та судових витрат.

При цьому, у позивача є обґрунтовані сумніви в добросовісності відповідача, оскільки саме відповідач порушила умови попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна та уникає повернення позивачеві відповідних грошових коштів. Так само, існують обґрунтовані ризики, що відповідач буде вчиняти дії, які унеможливлять виконання судового рішення.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи у межах порушеного питання, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається спір у сторін виник у зв`язку із тим, що відповідач ухилилася від укладення основного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, а тому зобов`язана повернути позивачеві загальну суму авансу у розмірі 10 000, 00 доларів США, що еквівалентно 372 750, 00 грн, та суму нарахованих за період з 25 липня 2023 року по 02 квітня 2024 року санкції - 3 % річних, що становить 207, 74 доларів США.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписами частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Втім, враховуючи ціну позову у розмірі 10 207, 74 доларів США, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , що належить відповідачеві, до того ж орієнтовна вартість якого не наведена, такий захід забезпечення позову не є співмірним з вимогами позовної заяви.

Окрім того, стороною заявника не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову - реалізація чи підготовчі дії до реалізації.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя І. В. Литвинова