Справа № 445/728/23
провадження № 2/445/104/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 вересня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 про відшкодування майнової шкоди.тВ обґрунтування позову вказує, що 28.02.2022року уклав з військовою частиною НОМЕР_1 договір позички приміщення за умовами якого він передав у строкове безоплатне користування приміщення в АДРЕСА_1 , для використання його як казарми для розміщення особового складу, зброї, боєприпасів. 01.03.2022 він підписав акт приймання-передачі, за яким передав: прибудову, кухню-гостинну з каміном, коридор, що веде до ванної кімнати, ванну кімнату з пральнею, кладову, комірку без вікон, хоча приміщення рахувалось як корівник-ферма. Покликається на те, що дане приміщення він передав безоплатно у зв`язку з початком військової агресії росії проти України, для навчання особового складу військової частини НОМЕР_1 . Звертає увагу на те, що він не мав доступу до даного приміщення, окрім як в супроводі військовослужбовця у зв`язку зі зберіганням там зброї та боєприпасів. 10.03.2022 о 23 год. 22 хв. в даному приміщенні, а саме в приміщенні кухні, виникла пожежа в результаті недотримання прави безпеки користування газовим балоном. Внаслідок пожежі його приміщенню завдана матеріальна шкода, яку оцінив незалежний оцінювач в розмірі 350 503,00 грн. Відповідач відмовився відшкодовувати дану шкоду, тому таку просив стягнути в судовому порядку та стягнути судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач, військова частина НОМЕР_1 відзиву не подав. Також відповідачем А7076 було заявлено, що така військова частина не є юридичною особою, а перебуває в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , яку судом було залучено до участі у справі як співвідповідача ухвалою суду від 15.01.2024.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення, відзиву обоє не подавали, однак подано безліч клопотань про відкладення розгляду справи відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_2 своє відношення до позову не висловлювала.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів, з огляду на те, що провадження у справі відкрито 18.04.2023, підготовче провадження закрите ухвалою суду від 25.03.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на такі докази:

Договором позички від 28.02.2022 підтверджується факт надання в позичку приміщення в АДРЕСА_1 .

Згідно умов даного договору (п.1.4.) приміщення надається користувачеві для використання його як казарми для розміщення особового складу, зброї та боєприпасів. Приміщення надається в позичку на час дії військового стану. Позичка надається на безоплатній основі. Згідно п. 5.1.6. Договору позички У випадку завдання майнової шкоди приміщенню відшкодувати вказану шкоду Позичкодавцеві в повному обсязі, якщо шкода завдана з вини Користувача. Згідно п. 4.1. Договору, позичкодавець має право один раз на місяць здійснювати перевірку порядку використання Користувачем приміщення та стану приміщення шляхом його огляду в супроводі військовослужбовця, окрім приміщення зберігання зброї та боєприпасів.

Оглядаючи акт прийому-передачі приміщення від 01.03.2022, суд приходить до висновку, що приміщення складалося з прибудови, кухні-гостинної з каміном, коридору, що веде до ванної кімнати, ванну кімнату з пральнею, кладову, комірку без вікон. Також Позичкодавець надав право користуватися прилеглою земельною ділянкою.

Актом про пожежу від 11.03.2022 ГУ ДСНС України підтверджено, що 10.03.2022 о 23 год.22 хв. в будівлі корівника ферми в приміщенні кухні виникла пожежа. Пожежею знищено троє дверей, 5 вікон, столове приладдя, холодильник, покрівлю корівника на площі 50м2 . Пожежею пошкоджено 1 двері, штукатурку стін на площі 67 м2 . В пожежі загинула одна особа, травмовано шестеро осіб.

З технічного паспорта, свідоцтва про право власності, витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно та витягу з ДЗК вбачається, що позивач є власником даного приміщення АДРЕСА_1 , та користувачем прилеглої земельної ділянки.

Звітом про оцінку від 22.04.2022 підтверджується вартість матеріальної шкоди в сумі 350 503,00грн. Цей факт сторони не спорювали.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У статті 614 ЦК України вказано, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що юридичною підставою цивільно-правової відповідальності у зобов`язальних правовідносинах є норма закону або іншого акта цивільного законодавства, а фактичною - склад цивільного правопорушення.

За частиною першою статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 827 ЦК України наведено визначення договору позички, відповідно до якого за таким договором одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними.

За статтею 829 ЦК України позичкодавцем може бути фізична або юридична особа. Особа, яка здійснює управління майном, може бути позичкодавцем за згодою власника.

Водночас, вирішуючи питання про належного відповідача в даному позові, суд приходить до висновку, що військова частина НОМЕР_1 , є учасником цивільних правовідносин, адже уклала спірний договір позички, а тому саме вона має відповідати за порушення такого зобов`язання, а не військова частина НОМЕР_2 , яка учасником спірних правовідносин не являється.

За статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у більшому або меншому розмірі.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на статтю 1192 далі - ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" за шкоду і збитки, заподіяні правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

Судом встановлено факт наявності пожежі в приміщенні, що належить позивачу, причину пожежі діяльність особового складу військової частини відповідача та розмір завданої шкоди майну.

Ці обставини в сукупності свідчать про підставність позову та належність його до задоволення.

Частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 3 505,03 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та «Адвокатським бюро Володимира Барабаша» був укладений договір №17 від 01.04.2023року про надання правової допомоги та представництва. Розмір винагороди (гонорару) за надання правової допомоги становить 10 000грн. Згідно квитанції від 16.08.2023року №42 видно, що такий гонорар сплачено позивачем на рахунок адвокатського бюро. детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зазначено в позовній заяві, а саме: попереднє вивчення документів, консультації та роз`яснення Замовнику 200 грн.; ознайомлення із матеріалами та доданими обґрунтувальними документами 300 грн.; аналіз законодавства, аналіз наданих доказів, юридичний аналіз складності справи та прогнозування результату аналіз судової практики, в тому числі практики апеляційних судів та практики Касаційного суду у складі Верховного суду, щодо підстав позову 1500 грн.; консультації та роз`яснення з правових питань після здійсненого аналізу, вироблення та погодження правової позиції у справі 1000 грн.; підготовка позову до суду першої інстанції - 3000 грн.; участь в судових засіданнях не пов`язаних з доїздом в першій інстанції 4 000 грн

А відтак, судові витрати, пов`язані із витратами на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3 505,03 грн., витрати на спеціаліста, який здійснив оцінку в розмірі 7000грн., що підтверджено №22/05/0015 від 20.04.2022року та квитанцією до прибуткового касового ордера №131, форми КО-1 від 20.05.2022року.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 141, 258, 259, 261, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 , (ЄДРПОУ- НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_1 , (код.фіз.особи ) 350 503,00 (триста п`ятдесят тисяч п`ятсот три) гривні майнової шкоди, 3 505,03 гривні судового збору, 7 000 (сім тисяч) гривень витрат на спеціаліста та 10 000 (десять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 23.09.2024.

Суддя В. М. Сивак