Дата документу 26.09.2024
Справа № 501/4020/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Латій О.В. про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Латій О.В. через електронний суд 20.09.2024 надала до суду заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Протоколом автоматичного розподілу заяви від 23.09.2024 матеріали справи розподілено на розгляд судді Петрюченко М.І.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд керується наступним.

Згідно до положень ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до пп.4 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення доказів підлягає сплаті судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Але в порушення зазначених вимог заявником не надано документу щодо сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів. Як вбачається з матеріалів заяви позивач надав копію посвідчення учасника бойових дій.

Разом з тим, пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви для захисту своїх спадкових прав, що не зачіпає порядку, обсягу їх соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», зокрема, у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17.

Долучена до позову копія посвідчення заявника як особи, яка має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, звільняє позивача від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням його прав, які нерозривно пов`язані саме із статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення заявника як учасника бойових дій від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, суд виходить з того, що предмет спору цієї заяви та майбутньої позовної заяви не пов`язаний з порушенням права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій чи військовозобов`язаного, призваного на військову службу, а пов`язані з відносинами, які виникли з приводу спадкового права, тому суд дійшов висновку, що судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви підлягає сплаті на загальних підставах.

Згідно ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст.116-117,258-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Латій О.В. про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко