Справа № 460/2719/15
Провадження №6/944/26/24
УХВАЛА

27.05.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтун Ю.М.

за участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові заяву адвоката Пащука Артема Ігоровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управляння ДПС у Львівській області, Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

встановив:

адвокат Пащук А.І., який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, що застосовано відповідно ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2015 у справі № 460/2719/15-ц.

Заява мотивована тим, що підставою звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон було перебування на виконанні у відділі ВДВС Яворівського РУЮ Львівської області виконавчого провадження ВП №47301576 про сплату боргу (недоїмки) за вимогою Яворівського відділення Городоцької ОДПІ у розмірі 2 112,90 гривень з ОСОБА_1 , виданої 19.03.2015. Про винесення даної ухвали боржник не знала. Під час виїзду за кордон із дитиною на змагання, державною прикордонною службою прийнято рішення про відмову в перетині кодону та підставою у відмові виїзду є вказана ухвала. Станом на день звернення до суду заборгованості не має. Виконавче провадження за даною податковою вимогою знищене і його не можна закрити, у зв`язку із виконання, а тому відсутні підстави для подальшого застосування обмеження ОСОБА_1 конституційного права щодо свободи пересування.

В судове засідання представник заявника не з`явився, однак у прохальній частині заяви просить справу розглянути у його відсутності.

Головним управлянням ДПС у Львівській області та Яворівським ВДВС у ЯРЛО ЗМУ МЮ явку представників на судове засідання не забезпечено, незважаючи на належне повідомлення про дату та час його проведення. Про причини неявки та правову позицію щодо заяви, суд не повідомлено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим законом та в`їхати в Україну.

У 2015 державний виконавець ВДВС Яворівського РУЮ у Львівській області Василів І.В. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 посилаючись на те, що у ВДВС Яворівського РУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження №ВП 47301576 про сплату боргу (недоїмки) за вимогою Яворівського відділення Городоцької ОДПІ у розмірі 2 112,90 грн з ОСОБА_1 , виданої 19.03.2015. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2015 у справі № 460/2719/15-ц подання задоволено, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до сплати нею боргу по вимозі Яворівського відділення Городоцької ОДПІ від 19.03.2015 в розмірі 2 112,90 грн.

Згідно з відповіді ГУ ДПС у Львівській області від 24.04.2024 адресованої адвокату Пащук А.І. за результатами розгляду адвокатського запиту, станом на 22.04.2024, згідно даних ІС «Податковий блок» по ОСОБА_2 числиться борг (недоїмка) в сумі 3380,85 грн. зі сплати єдиного внеску, для фізичних осіб - підприємців, у тому числі осіб, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (код платежу 71040000). ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 22.04.2024 не сплачувала єдиний соціальний внесок.

Як встановлено з відповіді Яворівського ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ від 14.05.2024 №31544, адресованої адвокату Пащук А.І. за результатами розгляду адвокатського запиту, в провадженні відділу перебувало виконавче провадження № 47301576 з примусового виконання вимоги від 19.03.2015 №Ф-218-13 Яворівського відділення Городоцької ОДП про сплату боргу в сумі 2112,90 грн. У вказаному виконавчому провадженні 01.12.2015 керуючись п. 2 ч. і ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Проведеною перевіркою в АСВП встановлено, що вищевказаний виконавчий документ повторно не пред`являвся для примусового виконання до відділу. Відповідно до п.1, 2 розділу XI «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 зареєстрованого в міністерстві юстиції України 08.06.2017 р. за № 699/30567 передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Згідно рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, ОСОБА_1 відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України, на підставі ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2015 у цивільній справі № 460/2719/15-ц.

З представленої суду квитанції №0.0..1. вбачається, що 24.04.2024 ОСОБА_1 внесено на рахунок ГУ ДПС у Львівській області кошти в сумі 3380,85грн.

Як передбачено ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження фізичної особи боржника у праві вільного перетинання державного кордону України, що має на меті забезпечення виконання зобов`язань, покладених на таку особу. При цьому, як застосування такого заходу до фізичної особи боржника, так і його скасування відноситься до компетенції суду.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Статтею 6 зазначеного закону встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, втручання у право фізичної особи боржника на свободу пересування, яке ґрунтується на ст.441 ЦПК України та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Разом з тим, суд зауважує, що будь-яке тимчасове обмеження у гарантованих Конституцією України прав особи, яке в момент його застосування мало легітимну мету, не може тривати постійно.

З наведеного слід дійти висновку, що обмеження, накладені у зв`язку з непогашеною заборгованістю, є виправданими тільки в тому випадку, якщо вони спрямовані на досягнення цілі у вигляді стягнення такої заборгованості. Дія таких обмежень не може бути продовжена протягом тривалого періоду без періодичного перегляду їх обґрунтованості. (п.122 і 124 рішення ЄСПЛ у справі «Рінер проти Болгарії»).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).

Суд наголошує, що застосоване ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2015 обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України повинно мати тимчасовий характер, проте триває більше восьми років.

У даному випадку обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України були застосовані за поданням державного виконавця у межах виконавчого провадження № 47301576 за яким 01.12.2015 державним виконавцем керуючись п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що боржником у добровільному порядку погашено борг, суд приходить до переконання, що заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України слід задовольнити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

заяву адвоката Пащука Артема Ігоровича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управляння ДПС у Львівській області, Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що застосовано відповідно до ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2015 у справі № 460/2719/15-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.М. Колтун