Справа № 128/3362/24
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИЛА:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали позовної заяви ТОВ «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, справа №128/3362/24, в якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.05.2023 по 31.01.2024 у розмірі 6807,88 гривень, а також сплачену суму судового збору 2422,40 гривень.

Оглянувши позов та наявні до нього документи суд приходить до такого висновку.

Стаття 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» декларує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, судом убачається, що представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Енера Вінниця» заборгованість за спожиту електричну енергію, яка надається за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місці поживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте, згідно відповіді Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області на запит суду №218 від 04.10.2024, провулку Андріївського в с. Агрономічне, Вінницького району Вінницької області немає та ніколи не було.

Водночас, як вбачається із інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи №38418 від 17.10.2024, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: АДРЕСА_1 , що також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області від 07.10.2024.

З положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України, вбачається, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи що заборгованість за надання житлово-комунальних послуг утворилася за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_1 , тобто за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького районного суду Вінницької області, тому вищевказана позовна заява про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, підлягає передачі на розгляд за підсудністю разом з доданими до неї документами до Вінницького міського суду Вінницької області.

Керуючись ст.ст.30-32, 187, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, передати за підсудністю на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області (вул. Грушевського, 17, м. Вінниця, Вінницької області).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя Олена САЄНКО