справа № 758/1825/22
головуючий у суді І інстанції Якимець О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ТОВ «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження, у якій просило замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал», з примусового виконання виконавчого листа у справі №758/1825/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №2379798, на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс».

В обґрунтування заяви посилається на те, що 9 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема за кредитним договором №2379798. Надалі, 12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладеного договір про відступлення права вимоги, зокрема за цим кредитним договором. Таким чином, оскільки заінтересована особа набула статусу нового кредитора та отримала право грошової вимоги до боржника, просило заяву задовольнити.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись із указаною ухвалою представник ТОВ «Дебт Форс» - адвокат Соболь О.Я. звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що наявність або відступіть свідоцтва про реєстрацію фінансової установи жодним чином не може впливати на можливість заміни сторони виконавчого провадження на підставі договору про відступлення права вимоги та на право нового кредитора щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Вказує, що укладені договори відступлення права вимоги з додатками, які містять суму боргу боржника /сума боргу, яка обліковувалася на балансі в первинних кредиторів боржника станом на момент укладення договорів відступлення права вимоги та яка була відступлена новому кредитору/ та постанова про відкриття виконавчого провадження не є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню в розумінні ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження». В даному випадку, виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню є виконавчий лист, який містить суму боргу і який звернутий до виконання. Сума боргу, яка стягнута за рішенням суду - це сума боргу станом на момент ухвалення рішення суду за певний період не виконання боржником кредитних зобов`язань та вищенаведені норми передбачають заміну сторони стягувача саме у виконавчому провадженні із сумою боргу, яку містить виконавчий документ - виконавчий лист. Розмір боргу боржника, який вказаний в укладених договорах відступлення права вимоги з додатками, чи який вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження, згідно чинного законодавства України, не може змінити та не впливає ніяким чином на розмір боргу, який зазначений у виконавчому документі - виконавчому листі, оскільки, в даному випадку має місце заміна сторони стягувача на правонаступника у виконавчому документі - виконавчому листі, а не стягнення заборгованості з боржника у судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу та поштову адресу, що підтверджується звітом про направлення поштової кореспонденції суду (а.с.165-178). Клопотання про відкладення розгляду справи до Київського апеляційного суду не надходили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва у справі №758/1825/22 задоволено частково позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за договором позики № 2379798 від 24 травня 2021 року, яка утворилась станом на 19 січня 2022 року, у сумі 72821,71 грн, з яких: 12000 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 25104 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 35280 грн - заборгованість за процентами ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 437, 71 грн - інфляційні втрати.

9 лютого 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа від 30 листопада 2022 року №758/1825/22 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 72821,71 грн.

9 лютого 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа від 30 листопада 2022 року №758/1825/22 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 2 481 грн.

9 лютого 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа від 30 листопада 2022 року №758/1825/22 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 2 000 грн.

9 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги № 09-03/23, зокрема за кредитним договором № 2379798, що підтверджено доказами, які містяться у справі.

У відповідності до п. 2.1 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 09-03/23 права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акта приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

У відповідності до пунктів 5.6.2 та 7.2 Договору № 09-03/23 сторони в підтвердження виконання п. 7.1 договору уклали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 ЦК України.

Відповідно до реєстру боржників до договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 9 березня 2023 року до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму боргу у розмірі 221 424 грн.

1 листопада 2023 року рішенням єдиного учасника №8 ТОВ «Кампсіс Фінанс» змінено назву на ТОВ «Кампсіс Лігал».

12 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» укладено договір про відступлення права вимоги № 12-05/23, зокрема за спірним кредитним договором, що підтверджено доказами, які містяться у справі.

У відповідності до п. 2.1 за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.2 Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акта приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

На виконання п. 7.1 Договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12 травня 2023 року ТОВ «Дебт Форс» проведено оплату відповідно до платіжної інструкції.

Відповідно до реєстру боржників до договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 12 травня 2023 року до ТОВ «Кампсіс Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на суму боргу у розмірі 221 424 грн.

Відмовляючи ТОВ «Дебт Форс» у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості, зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 9 лютого 2023 року відрізняється від суми, право вимоги на яку набуло ТОВ «Дебт Форс» на підставі договорів про відступлення прав вимоги. Крім того, суд вказав на те, що рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України від 28 червня 2024 року анульовано ТОВ «Дебт Форс» ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом здійснювати діяльність з надання таких фінансових послуг, як надання коштів та банківських металів у кредит, факторинг.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із частинами першою-другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги (див. постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 2-2830/10).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача за виконавчим листом відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №21383/2010.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання (див. висновки Верховного Суду у постановах від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду зазначила (пункти 27-130), що реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження у даних правовідносинах, оскільки такий висновок повністю спростовується встановленими судом обставинами справи, які повністю знайшли своє підтвердження під час перегляду справи апеляційним судом.

ОСОБА_1 не надано доказів повного виконання судового рішення, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за договором позики № 2379798 від 24 травня 2021 року, яка утворилась станом на 19 січня 2022 року, у сумі 72 821,71 грн, з яких: 120 00 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 25 104 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 35 280 грн - заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), 437,71 грн - інфляційні втрати.

При цьому, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання судового рішення, при цьому реалізувати право на примусове стягнення сум визначених судовим рішенням можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Так, положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, відповідно до вимог ч.5 ст. 442 ЦПК України, суд замінює стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» правонаступником ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №758/1825/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №2379798, оскільки на момент звернення товариства до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №758/1825/22 не закрито та не закінчено.

Колегія апеляційного суду вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що внаслідок анулювання рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України від 28 червня 2024 року ліцензії ТОВ «Дебт Форс» на діяльність фінансової компанії з правом здійснювати діяльність з надання таких фінансових послуг, як надання коштів та банківських металів у кредит, факторинг, відсутні підстави для задоволення заяви про заміну стягувача з урахуванням наступного.

Так, при укладені між первісним кредитором та правонаступниками, останнім з яких є ТОВ «Дебт Форс», договори про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги не оспорювалися, недійсними не визнавалися, а отже є дійсними і підлягають виконанню.

Жодних доказів, на підтвердження визнання договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором №2379798 недійсними чи оскарження боржником таких договорів у судовому порядку матеріали справи не містять. Таких доказів не отримано судом апеляційної інстанції у ході перегляду справи за апеляційною скаргою ТОВ «Дебт Форс». Суд зазначає, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язку боржника з виконання свого грошового зобов`язання за виконавчим провадженням.

Та обставина, що сума заборгованості, зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження відрізняється від суми, право вимоги на яку набуло ТОВ «Дебт Форс» до боржника ОСОБА_1 на підставі договорів про відступлення прав вимоги, не може слугувати підставою для відмови заміни стягувача у виконавчому провадженні правонаступником, оскільки питання щодо сплачених сум боргу за виконавчим провадженням та залишок суми боргу ОСОБА_1 підлягає встановленню між новим стягувачем, приватним виконавцем та боржником під час примусового виконання виконавчого листа. До нового стягувача переходить право вимоги до боржника лише в частині невиконаного ним виконавчого листа.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції не може вважатись такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим наявні підстави для її скасування з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 367, 368, ст.374, ст. 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 29 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №758/1825/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №2379798.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2024 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба