Справа № 212/8046/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада Криворізької міської ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила: а) встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем,її матірю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; б) встановити факт родинних відносин, що вона є рідною онукою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матрю та, відповідно рідною донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . Свої вимоги заявниця мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується про право власності на квартиру. Спадкоємцем першої черги була донька померлої, а моя матір ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, так як на день смерті ОСОБА_3 вона офіційно зареєстровано та фактично прозивала в вищевказаній квартирі, але юридично своїх прав на відкриту спадщину не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складалась с 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Спадкоємцем першої черги за законом на відкриту спадщину є ОСОБА_1 . Мати важко хворіла та потребувала стороннього догляду, а тому до її смерті проживала разом з нею, за місцем офіційної реєстрації матері. Звернулась 08.08.2023 року до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиної О.В. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її рідної матері ОСОБА_2 . Однак, постановою державного нотаріуса відмовлено у прийнятті спадщини, оскільки пропущено строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та не підтверджено документально факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 , а також не підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Оскільки встановлення вказаних фактів необхідно заявниці для захисту свого права на спадщину за законом, звертається до суду.

Ухвалою суду від 16.08.2028 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні 12.09.2024 року заявниця ОСОБА_1 підтримала свою заяву в повному обсязі, просила її задовольнити. Додатково зазначила, що через складні стосунки з чоловіком протягом двох років жила з мамою за місцем ї реєстрації. Травму мати отримала десь у 2020 році та стала взагалі обмежена у своїх діях і потребувала постійного догляду.

В судове засідання 24.09.2024 року заявниця не з`явилася, надавши заяву, в якій вона вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити, а також просить розглядати справу в її відсутність.

Заінтересована особа ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ РАДИ в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій вимоги заяви просять розглянути без їх участі, рішення просили прийняти згідно норм законодавства, за наявними у справі документами.

ТЕРИТОРІАЛЬНА ГРОМАДА МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ В ОСОБІ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, їх представники не з`явилися, будь - яких клопотань чи пояснень на адресу суду не надали.

Суд, в судовому засіданні вислухавши пояснення учасників судового засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження ( а.с.20).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 13).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

На праві власності ОСОБА_3 на підставі ордеру № 3 від 11.09.1968 року належала квартира АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 13.10.1993 року квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с. 10)

У відповідності до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 73456674 Другою криворізької державної нотаріальної контори, заведено спадкову справу 464/2023, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с. 8).

ОСОБА_1 08.08.2023 року звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиної О.В. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 матері- ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропущений строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та не підтверджується документально факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 . Також не підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

На виконання ухвали суду державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиної О.В. надано спадкову справу на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 37-53), відповідно до якої із заявою про прийняття спадщини 04.08.2023 року звернулася ОСОБА_1 . В матеріалах спадкової справи міститься витяг з державного реєстру щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація актового запису відбулася 15.05.2014 року (а.с. 45). Крім того, згідно витягу 2 від 05.03.2023 року ОСОБА_6 має доньку ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер актового запису про народження № 304 дата складання 11.02.1964 року (а.с. 46).

До суду надано акт від 25.07.2024 року на підтвердження спільного проживання про те, що ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації зі своєю мати ОСОБА_2 , оскільки остання була важко хвора і потребувала постійного догляду до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

Крім того, надано акт від сусідів яким засвідчено, що за адресою АДРЕСА_1 з 1968 року спільною родиною проживали ОСОБА_3 (бабуся), ОСОБА_2 (мати), ОСОБА_1 (онука). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день її смерті проживали за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.22).

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц.

Судом встановлено, що заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини та не підтвердженням проживання на день смерті з померлою ОСОБА_2 .

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Факт проживання за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (померлої) та ОСОБА_1 підтверджується актом про проживання (а.с. 21). Вказане підтверджується і поясненнями свідків наданими в судовому засіданні.

Наведені докази підтверджують той факт, що заявниця постійно проживала зі своєю матір`ю на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 , однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо факту встановлення родинних відносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказом родинних відносин спадкоємця зі спадкодавцем, крім показів свідків, надано акт про проживання за однією адресою: ОСОБА_3 (бабуся), ОСОБА_2 (мати), ОСОБА_1 (онука), крім того матеріали спадкової справи містять витяги щодо народження та підтвердження родинних відносин.

Судом встановлено, що окрім заявниці інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, відповідно до копії спадкової справи, немає ( а.с. 37-53)

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа, може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

З матеріалів справи судом не встановлено існування на даний час будь-якого спору про право на спадщину, зацікавлена особа у справі таких вимог не заявляла.

За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Провівши аналіз вищевказаних документів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявниця ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів, які б спростовували факт родинних відносин між померлим та заявниками суду не надано та при дослідженні доказів не встановлено. Доказів на спростування зазначеного висновку ТЕРИТОРІАЛЬНОЮ ГРОМАДОЮ МІСТА КРИВОГО РОГА В ОСОБІ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ В МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ до суду не надано.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і його встановлення необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав, які іншим шляхом встановити неможливо, тому суд вважає що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати залишити за заявницею.

З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Вказані правові висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21).

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада Криворізької міської ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , тобто на час відкриття спадщини.

Встановити факт, що заявниця ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та рідною онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 26.09.2024 року.

Суддя: І. Б. Чайкін