ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/712/24
Позовне провадження Провадження № 2/170/185/24
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2024 року смт Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Стрілець Н.В., при секретарі Турич Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно мотивуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2023 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А. Згідно даного договору ОСОБА_2 зобов`язується довічно утримувати, надаючи ОСОБА_1 матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись в сумі 3000 (три тисячі) гривень. Догляд ОСОБА_1 визначався у вигляді: надання побутових послуг, допомога в прийомі ліків, забезпечення належними лікувальними засобами на підставі наданих лікарями рецептів, допомога у організації взаємодії з необхідними фахівцями та службами, допомога у веденні домашнього господарства, забезпечення ОСОБА_1 придатним для носіння одягом та оплата комунальних платежів за користуванням будинком в якому проживає позивач. З іншої сторони ОСОБА_1 за зазначеним договором передала у власність відповідача належну їй на праві особистої власності земельну ділянку площею 0,94 га, кадастровий номер :01:006:0003, що розташована в АДРЕСА_1 , з накладенням заборони відчуження.

В 2024 році ОСОБА_2 виїхав за кордон. З цього часу він перестав виконувати свої обов`язки встановлені у договорі довічного утримання. Так, відповідач в січні та лютому 2024 року не сплатив ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень на її утримання. Також відповідач не здійснює догляд за ОСОБА_1 , оскільки перебуває за кордоном. Позивач вимушена просити сторонніх людей, щоб вони допомагали їй в прийомі ліків, допомагали їй у веденні домашнього господарства, оплачували комунальні платежі за користування будинком, в якому проживає позивач.

ОСОБА_1 телефонувала ОСОБА_2 з приводу невиконання договору, проте відповідач повідомив їй, що найближчим часом він не планує повертатись в Україну, а тому виконати взяті на себе зобов`язання щодо утримання та догляду позивача, він не зможе.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору, позивач (відчужувач) має право вимагати розірвання Договору та повернення земельної ділянки, у разі не виконання або неналежного виконання відповідачем (набувачем) своїх обов`язків за цим договором. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання згідно Договору довічного утримання, то позивач бажає достроково розірвати даний Договір.

Відповідно до норм зазначених в ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другої сторони та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, як відповідач з початку 2024 року знаходиться за межами України, тому не може здійснювати належний догляд за позивачем, яка є людиною похилого віку та потребує сторонньої допомоги.

З викладеного вбачається, що у ОСОБА_1 є усі підстави розірвати договір довічного утримання від 11 липня 2023 року, укладений між нею та ОСОБА_2 через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання, та із застосуванням наслідків розірвання договору довічного утримання у виді визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,94 га, кадастровий номер :01:006:0003, що розташована в АДРЕСА_1 , внаслідок такого розірвання договору.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 25.09.2024 відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, в позовній заяві зазначила, про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 746 ЦК України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа.

Відповідно до ст.748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч. 1 ст. 756 ЦК України, правовим наслідком розірвання договору довічного утримання, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на земельну ділянку у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладення договору, не пов`язано.

Судом встановлено, що 11 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір довічного догляду (утримання), посвідчений приватним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А., зареєстрований у реєстрі № 1-879 (а.с. 8,9).

Відповідно до п. 1.1 договору довічного утримання, Відчужувач ОСОБА_1 передає, а набувач ОСОБА_2 отримує у власність земельну ділянку площею 0.94 га, кадастровий номер :01:006:0003, що розташована в АДРЕСА_1 , та взамін чого зобов`язується забезпечувати відчужувача доглядом та утриманням довічно на умовах цього договору.

Згідно п. 2.1 Договору, матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись набувачем відчужувачу, оцінюється сторонами у суму 3000 (три тисячі) гривень Відповідно до п. 2.2 Договору, догляд (утримання) відчужувача визначається у вигляді: надання побутових послуг; допомога в прийомі ліків; забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів; допомога в організації взаємодії з необхідними фахівцями та службами (виклик лікаря, комунальних служб); допомога у веденні домашнього господарства годування двічі на день курей; забезпечення Відчужувача придатним для носіння одягом та взуттям; оплата комунальних платежів за користуванням будинком в якому проживає відчужувач електропостачання, водопостачання та водовідведення.

Частина друга статті 651 ЦК України визначає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору, Відчужувач має право вимагати розірвання договору та повернення земельної ділянки у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків за цим договором (а.с.8).

Таким чином, для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачем умов договору.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 347/1273/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України, не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору».

При цьому, суд враховує, що відповідач в письмовій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, чим підтвердив наявність підстав для розірвання договору та невиконання обов`язків, передбачених п. 2.1, п. 2.2 Договору довічного утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав

Відтак, зважаючи на встановлені обставини, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання. При цьому суд вважає за необхідне застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, визнавши за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,94 га, :01:006:0003, що розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 744, 755, 756 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76-81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 11 липня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А., зареєстрований в реєстрі за №1-879 від 11 липня 2023 року.

Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,94 га, кадастровий номер: :01:006:0003, що розташована в АДРЕСА_1 , внаслідок розірвання договору довічного утримання від 11 липня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчений державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А., зареєстрований в реєстрі за №1-879 від 11 липня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя /підпис/ Стрілець Н.В.

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області Стрілець Н.В.