Провадження №4-с/523/78/24
У Х В А Л А

"17" вересня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участі секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судому засіданні в залі суду № 6 в м. Одеси скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякової Г.В., стягувач ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Від імені ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії/бездіяльність Державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякова Г.В., звернувся адвокат Голосов Юрій Валерійович.

В обґрунтування скарги представник зазначив, що на примусовому виконанні в Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 74077032.

Станом на 25.06.2024 року у виконавчому провадженні № 74077032 було 3 спроби виконати рішення суду: 07.04.2024, 05.05.2024, 02.06.2024р.

Кожного разу на зустріч приходили державний виконавець, стягувач бабуся ОСОБА_2 , та представник стягувача ОСОБА_3 . Дитина ОСОБА_4 категорично відмовляється спілкуватися з батьком та батьковими родичами.

На зустрічі 07.04.2024 у зв`язку з небажанням дитини спілкуватися з родичами вийшов представник боржника ОСОБА_5 адвокат Голосов Ю.В., який повідомив присутнім, що дитина категорично відмовилася спілкуватися з батьком та бабусею.

Далі за відео зв`язком по телефону ОСОБА_4 сама повідомила державному виконавцю та всім присутнім, що не хоче нікого бачити і ні на яку зустріч не піде. Такі ж пояснення представника були відображені в акті від 07.04.2024.

На зустріч 05.05.2024 року знову прийшов батько ОСОБА_3 , і дитина відмовилася спілкуватися з батьком та бабусею.

На зустріч 02.06.2024 втретє прибув представник стягувача ОСОБА_3 .

Та обставина, що ОСОБА_3 , який не має жодного відношення до ВП 74077032 кожного разу приїжджає на зустріч ОСОБА_2 з дитиною, достеменно знаючи що дитина боїться бути поряд з ним та відмовляється виходити до нього, свідчить про те, що сторона стягувача зацікавлена не у виконанні рішення, а в навмисному створенні обстановки для не виконання рішення, щоб в подальшому клопотати перед державним виконавцем щодо застосування до боржника примусових заходів виконання рішення. Як наслідок ОСОБА_6 відмовилася зустрічатися з батьком і бабусею.

07 липня 2024 року (у першу неділю місяця) на чергову заплановану зустріч з дитиною о 12:00 до адреси проживання ОСОБА_1 прибули - державний виконавець ОСОБА_7 , - стягувач ОСОБА_2 , та прибув представник стягувача ОСОБА_3 , який є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через присутність батька, Єлизавета знову відмовилася спілкуватися з бабусею ОСОБА_2 .

За результатами зустрічі державний виконавець склала акт від 07.07.2024р. у ВП № 74077032, наступного змісту: «О 12:00 за адресою: м. Одеса, вул. Далекосхідна, буд. 22 голов. Держвиконавець ОСОБА_7 прибула для перевірки факту виконання рішення суду, а саме: забезпечення боржницею ОСОБА_1 побачення з онукою ОСОБА_4 з бабусею ОСОБА_2 .

Була спроба держвиконавця постукати у ворота двору по АДРЕСА_1 . На стукіт ніхто не відреагував, з будинку не вийшла ні боржниця, ні її законний представник.

До відділу станом на 07.07.2024р. не надходило письмових заяв чи клопотань про перенесення виконавчих дій або законну неможливість виконання рішення суду.

07.07.2024 року боржницею ОСОБА_1 рішення суду не виконано, а саме: не забезпечено явку дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 :00 годині для побачення з бабусею ОСОБА_2 . Акт розпочато о 12:05 год та завершено складання акту 12 год. 20 хв.

Станом на цей час з будинку та ніхто і не вийшов».

Представник скаржника зазначає, що боржниця ОСОБА_1 не погоджується з таким формулюванням акту, оскільки воно не відповідає дійсності, у зв`язку із чим звертається із цією скаргою на акт державного виконавця від 07.07.2024 року.

Державний виконавець безпідставно послалася в оскаржуваному акті на те, що ОСОБА_1 не виконала рішення суду, оскільки державний виконавець була проінформована, що дитина не бажає бачитися з бабусею. Боржник не має права силою тягти дитину на побачення з метою забезпечення виконання рішення суду, та не може змусити дитину бачитися з бабусею.

З урахуванням викладеного представник боржника просить:

Поновити строк на звернення зі скаргою.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякової Ганни Володимирівни щодо зазначення в акті державного виконавця від 07.07.2024 у виконавчому провадженні № 74077032 обставин та подій, що не відповідають дійсності, та не зазначення необхідної інформації.

Визнати незаконним та скасувати акт державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякової Ганни Володимирівни від 07.07.2024 у виконавчому провадженні № 74077032.

Або Зобов`язати головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякову Ганну Володимирівну усунути порушення шляхом викладення акту державного виконавця від 07.07.2024 у виконавчому провадженні № 74077032 у відповідності до тих подій, які насправді відбулися 07.07.2024 року, а саме

зазначити, що ОСОБА_4 відмовилася зустрічатися з бабусею ОСОБА_2 ,

- вказати, що учасники виконавчого провадження не мають права примушувати дитину Єлизавету проти її волі спілкуватися з бабусею,

- зазначити, що 07.07.2024 рішення суду не вдалося виконати з поважних причин,

- зазначити, що 25.06.2024 від представника боржника надійшла заява з проханням подати до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду,

- констатувати необхідність отримати роз`яснення від суду, яким чином виконати рішення суду, зокрема, як саме змусити дитину проти її волі бачитися з бабусею та татом, та необхідність у ініціюванні зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою суду від 19 липня 2024 року скаргу прийнято до розгляду та призначено розгляд справи в судове засідання в режимі відеоконференції.

На адресу суду 25.07.2024 року (вх. № 24969) надійшли заперечення проти скарги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця та не зазначення необхідної інформації за підписом в.о начальника відділу Мельничук Р. Згідно поданих заперечень начальник відділу просить відмовити в задоволенні скарги.

В обґрунтування позиції зазначено: при виконанні рішень суду немайнового характеру державний виконавець керується вимогами розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5) (далі - Інструкція) та вимогами статті 63 Закону України Про виконавче провадження.

Частиною восьмою Інструкції визначено: державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

Посилання представника боржниці - ОСОБА_8 на те, що державний виконавець безпідставно посилається у акті на те, що ОСОБА_1 не виконала рішення суду, оскільки державний виконавець була поінформована, що дитина не бажає бачитися з бабусею це лише припущення та суб`єктивні твердження, які не підтверджені жодним офіційним документом (заключенням психолога на час та дату вчинення перевірки факту виконання рішення суду і т.д.). При цьому жодного разу державний виконавець не мав можливості пересвідчитись у перебуванні за вказаною адресою боржниці та неповнолітньої ОСОБА_9 .

При перевірці факту виконання державним виконавцем виконання боржником рішення суду державний виконавець складає акт державного виконавця.

Відповідно до п. 8 розділу Інструкції: АКТ - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Так, головним державним виконавцем Відділу Серебряковою Г.В. у акті від 07.07.2024 року викладені встановлені події, державний виконавець констатував лише ті факти, які мали місце, тобто у яких він пересвідчився, а не фіксувати у процесуальному документові суб`єктивні необрунтовані жодним документом твердження законного представника боржниці (при цьому слід врахувати факт, що він був відсутній при проведенні перевірки факту виконання рішення суду 07.07.2024 року та не були присутні будь-які особи зі сторони боржниці). Державному виконавцеві не було надано документів, які підтверджують поважні причини невиконання рішення суду, про що свідчать матеріали виконавчого провадження №74077032.

Учасники виконавчого провадження: стягувач, його законний представник та державний виконавець жодним чином не примушували дитину - Єлизавету проти її волі спілкуватися з бабусею (державний виконавець жодного разу не мав можливості навіть побачити неповнолітню та боржницю).

Представникові боржника була надана письмова відповідь на звернення щодо звернення до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а саме: п. 3 статті 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно матеріалів виконавчого провадження №74077032 боржницею жодного разу не забезпечено побачення ОСОБА_2 з онукою - ОСОБА_9 та при цьому державний виконавець, який перевіряв виконання рішення суду жодного разу не мав можливості пересвідчитись у перебуванні за визначеною адресою боржниці та неповнолітньої ОСОБА_9 .

Твердження представника боржниці про відмову спілкування онуки з бабусею - ОСОБА_2 не можуть вважатися як обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки державний виконавець не пересвідчився особисто у даному фактові.

У державного виконавця відсутні підстави щодо ініціювання зміни способу і порядку виконання рішення оскільки, посилання ОСОБА_8 на факт відмови спілкування онуки з бабусею - ОСОБА_2 - це лише не обгрутована суб`єктивна точка зору представника боржника, не підтверджена жодним документом, а тому не може вважатися як обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У державного виконавця відсутні підстави для звернення за роз`ясненням до суду, яким чином виконати рішення суду, зокрема, як саме змусити дитину проти її волі бачитися з бабусею, оскільки у частині другій резолютивної частини виконавчого листа №752/7784/19 від 22.01.2024 року Суворовського районного суду м. Одеси детально прописаний порядок виконання рішення суду.

У зв`язку із вищевикладеним, представник зазначає, що скаргу від імені ОСОБА_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо визнання неправомірними дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякової Ганни Володимирівни щодо зазначення в акті державного виконавця від 07.07.2024 року у виконавчому провадженні №74077032 обставин та подій, що не відповідають дійсності та не зазначення необхідної інформації тощо просить залишити без задоволення (т. 1, а.с.54-62).

До заперечень на скаргу представником надана копія виконавчого провадження.

В останнє судове засідання сторони до суду не з`явились, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином та своєчасно.

На адресу суду надійшла заява представника скаржника/боржника ОСОБА_1 адвоката Голосова Юрія Валерійовича щодо можливості розгляду скарги за відсутності скаржника.

Також, на адресу суду надійшла заява стягувача ОСОБА_2 щодо можливості розгляду скарги за її відсутності.

Головний державний виконавець, дії якого оскаржуються до суду також не з`явився, разом з цим, в матеріалах справи наявне заперечення на скаргу, згідно яких виконавець висловив свою думку щодо скарги, а саме просив відмовити в її задоволенні.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності учасників провадження, з урахуванням поданих заяв.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дослідивши матеріали скарги, копії документів виконавчого провадження № 74077032, встановивши обставини скарги та докази на які посилається боржник, як на підставу свої вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447-453 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У разі встановлення обґрунтованості скарги - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця представник скаржника зазначив, що акт державного виконавця від 07.07.2024 року, яким встановлено наступне:

«О 12:00 за адресою: м. Одеса, вул. Далекосхідна, буд. 22 голов. держвиконавець ОСОБА_7 прибула для перевірки факту виконання рішення суду, а саме: забезпечення боржницею ОСОБА_1 побачення з онукою ОСОБА_4 з бабусею ОСОБА_2 .

Була спроба держвиконавця постукати у ворота двору по АДРЕСА_1 . На стукіт ніхто не відреагував, з будинку не вийшла ні боржниця, ні її законний представник.

До відділу станом на 07.07.2024р. не надходило письмових заяв чи клопотань про перенесення виконавчих дій або законну неможливість виконання рішення суду.

07.07.2024 року боржницею ОСОБА_1 рішення суду не виконано, а саме: не забезпечено явку дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 :00 годині для побачення з бабусею ОСОБА_2 .

Акт розпочато о 12:05 год. та завершено складання акту 12 год. 20 хв.

Станом на цей час з будинку та ніхто і не вийшов».

Представник зазначає, що боржниця ОСОБА_1 не погоджується з таким формулюванням акту, оскільки воно не відповідає дійсності, у зв`язку із чим звертається із цією скаргою на акт державного виконавця від 07.07.2024 року.

В обґрунтування скарги боржник посилається на те, що державний виконавець безпідставно послалася в оскаржуваному акті на те, що ОСОБА_1 не виконала рішення суду.

Поточне формулювання акту звучить так, нібито ОСОБА_1 без поважних причин не виконала рішення суду.

Хоча насправді, зустріч бабусі з онукою не відбулася, оскільки дитина ОСОБА_4 , 2015 р.н. відмовилася спілкуватися з бабусею.

Про небажання дитини спілкуватися з батьком і його родичами державні виконавці були повідомлені при попередніх спробах провести зустріч та у заяві від 25.06.2024р.

ОСОБА_10 не має права тягнути доньку проти її волі на вулицю до бабусі і батька, застосовувати до неї фізичну силу або психологічний тиск, і не дозволить це робити будь-якій іншій особі.

Судове рішення у справі № 752/7784/19 не містить поради як змусити дитину виконувати це рішення.

У зв`язку із незрозумілістю способу виконання судового рішення, представник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення рішення, зокрема, поставлено питання:

- Як зобов`язати/змусити дитину ОСОБА_4 проти її бажання брати участь у побаченнях з бабусею?

- Де саме поблизу місця проживання мають перебувати учасники побачення під час зустрічі?

- Скільки саме часу між 12:00 та 18:00 годиною має тривати побачення між бабусею та дитиною?

- Як змусити дитину ОСОБА_4 проти її бажання з 12:00 до 18:00 сидіти на вулиці з бабусею?

Заява поки що не розглянута судом, розгляд заяви призначений в Одеському апеляційному суді 10.10.2024 о 15:00.

Дитині, ОСОБА_4 , вже майже 10 років. Вона є самостійною та розумною дитиною. Її неможливо витягнути на вулицю шляхом обману чи вмовляння.

Те, що дитина не хоче розмовляти з бабусею та боїться батька, не залежить від волевиявлення ОСОБА_1 , та є істотною перешкодою для забезпечення явки дитини на побачення з бабусею і татом.

Представник зазначає, що Верховний Суд у постановах від 10.09.2020р. у справі № 824/308/20-а, від 08.07.2021 у справі № 640/11833/19 дійшов висновку, що примушування дитини одним з батьків до спілкування з другим з батьків, з яким вони не бажають спілкуватися, може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Викладене свідчить, що ОСОБА_1 об`єктивно не могла 07.07.2024 року о 12:00 забезпечити явку 9-річної ОСОБА_4 на зустріч з бабусею та батьком.

У зв`язку із чим, представник зазначає, що 07.07.2024 року невиконання рішення сталося з поважних причин.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 64-1 Закону № 1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

З огляду на статтю 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом вказаної статті Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону.

У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Аналогічні вимоги містяться у пункті 10 розділу IX Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, яким визначено, що у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, який підписується сторонами виконавчого провадження, та ухвалює постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Таким чином з урахуванням норми статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції державний виконавець повинен скласти акт, метою якого є встановлення факту виконання судового рішення, або факту невиконання судового рішення.

Законом «Про виконавче провадження» чітко встановлений перелік дій, що вчиняє виконавець при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною.

Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

За змістом частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та ухвалює рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 15 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Порядок виконання судових рішень визначений Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

Пунктом 6 розділу IX Інструкції передбачено, що при виконанні рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною державний виконавець за потреби залучає органи опіки та піклування.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції залучення виконавцем інших органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб при примусовому виконанні рішень здійснюється у разі, якщо їх присутність може сприяти своєчасному й повному виконанню рішень. Залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб. У цій постанові обов`язково зазначаються опис причин, що зумовили необхідність залучення, час та місце здійснення виконавчих дій, а також інші необхідні відомості. Копія постанови надсилається відповідному органу, установі, організації, суб`єкту господарювання, особі не пізніше наступного дня з дня її винесення, але не пізніше ніж за три дні до запланованих заходів.

Складання акта, як організаційна форма вчинення виконавчих дій, передбачена і пунктом 8 розділу І Інструкції, за змістом якого акт виконавця - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Вимоги до форми та змісту акта державного виконавця встановлені вказаним пунктом Інструкції, а саме: текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що у справі №752/7784/19 про визначення ОСОБА_2 способу її участі у особистому вихованні онуки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної неділі місяця з 12 год. до 18 год. поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку.

Встановлено наступний порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання забезпечити побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12 год. до 18 год. поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку.

Судом встановлено, що станом на час розгляду скарги - порядок чи спосіб виконання зазначеного судового рішення відповідно до статті 435 ЦПК України судом не змінювався (доказів протилежного суду не надано).

Виконання судового рішення здійснюється у повній відповідності до його імперативного припису, викладеного в його резолютивній частині, при цьому не допускаючи будь-яких відхилень щодо його виконання.

Таким чином, присутність батька дитини на зустрічах стягувача з дитиною суперечить порядку та способу виконання судового рішення у справі у справі №752/7784/19.

Зазначене положення закону має застосовуватися не формально, а сутнісно.

Забезпечення виконання судового рішення є обов`язком держави, яка повинна забезпечувати ефективні системи виконання судових рішень, а також функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалено обов`язкове судове рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили (рішення Європейського суду з прав людини Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року, Іммобільяре Саффі проти Італії від 28 липня 1999 року).

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З даного приводу суд зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження міститься низка актів державного виконавця, а також клопотання про відкладення виконавчих дій, що пов`язано з від`їздом у зв`язку з відпусткою та оздоровленнями дитини, а також наявний консультативний висновок за результатами психологічного обстеження дитини, постанова про накладення штрафу у зв`язку з невиконання судового рішення тощо.

Разом з цим, суд зазначає, що заява на яку посилається представник боржника щодо неможливості виконання судового рішення з підстав не бажання дитини, тобто онуки бачитись з бабусею є заявою про ініціювання зміни способу і порядку виконання рішення суду, та не є заявою про відкладення виконавчих дій.

Відповідно до положення ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено відкладення проведення виконавчих дій. Так, за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Разом з цим, згідно оскаржуваного акту від 07.07.2024 року встановлено, що на стук у ворота двору, державного виконавця ні хто не відреагував, з будинку не вийшли.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав того, що обставини, які викладені виконавцем у акті є такими, що не відповідають дійсності, оскільки суду не надано доказів протилежного.

Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

Відповідно до положення ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складання акту від 07.07.2024 року.

Щодо вимог про зобов`язання державного виконавця усунути порушення шляхом викладення акту в іншій редакції, суд зазначає наступне.

За умовами ст.451 ЦПК України та у відповідності до загальних положень Закону України «Про виконавче провадження» прийняття відповідних рішень та винесення процесуальних документів державним виконавцем є виключно його дискреційними повноваженнями, у проведення яких суд втручатись не вправі. Так, суд у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця державної виконавчої служби або приватного виконавця зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника, але при цьому не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України можуть здійснюватися тільки державним виконавцем державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Відтак, здійснення заходів примусового виконання рішення № 752/7784/19 передбачених статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», відносяться до виключної компетенції органів виконавчої служби, а тому, суд не вправі покладати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 247, 260, 447-450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строки на звернення зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Серебрякової Г.В. щодо визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання незаконним та скасування акту державного виконавця від 07.07.2024 року або зобов`язання головного державного виконавця усунути порушення шляхом викладення акту від 07.07.2024 року у виконавчому провадженні № 74077032 у відповідності до тих подій, які насправді відбулись 07.07.2024 року, а саме: зазначити, що ОСОБА_4 відмовилась зустрічатись з бабусею ОСОБА_2 , зазначити, що учасники виконавчого провадження не мають права примішувати дитину Єлизавету проти її волі спілкуватися з бабусею, зазначити, що 07.07.2024 рішення суду не вдалось виконати з поважних причин, зазначити, що 25.06.2024 року від представника боржника надійшла заява з проханням подати до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, констатувати необхідність роз`яснення від суду, яким чином виконати рішення суду, зокрема, як саме змусити дитину проти її волі бачитись з бабусею та татом, та необхідність у ініціюванні зміни способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції.

Повна ухвала суду складена 23.09.2024 р.

Суддя: