Справа № 182/3386/24
Провадження № 2/0182/2473/2024
15.10.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства,-
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.07.2017 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 17.05.2024 року шлюб між ними було розірвано. При цьому, шлюбні відносини між ними фактично були припинені з листопада 2022 року. У грудні 2022 року вона познайомилась з ОСОБА_3 та вони почали зустрічатись. З часом вона завагітніла і народила доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Попри це, у відповідності до вимог ст.133 Сімейного кодексу України, в актовому записі батьком було вказано ОСОБА_2 , хоча, біологічним батьком дитини є ОСОБА_3 . Тому, враховуючи вищевикладені обставини, а також враховуючи той факт, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , вона змушена звернутись до суду та просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису № 136 від 14.06.2024 року, внесені Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м.Дніпро), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Нікополі Дніпропетровської області , та зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовій запис № 136 від 14.06.2024 року, який здійснений Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м.Дніпро), у якому записати батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » - на « ОСОБА_6 », та по-батькові дитини з « ОСОБА_7 » - на « ОСОБА_8 ».
В судове засідання позивачка не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити (а.с.17).
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був йому адресований за останньою відомою адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.21).
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав.
Представник третьої особи - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою ст.55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Судом встановлено, що 11.07.2017 року між позивачкою та ОСОБА_2 Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб (а.с.4). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6-7). Відповідно до актового запису № 136, складеного 14 червня 2024 року Нікопольський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 (а.с.5), батьками якої зазначено позивачку та відповідача по справі ОСОБА_2 . У відповідності до матеріалів справи, сторони на даний час в зареєстрованому шлюбі не перебувають, проте, у відповідності до частини другої статті 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Тому, у зв`язку з тим, що сторони на момент народження дитини в зареєстрованому шлюбі не перебували, проте, дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, відомості про батька та матір дитини було записано, згідно ст.133 СК України.
Відповідно до ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Згідно зі ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Таким чином, законодавством встановлена презумпція батьківства щодо дитини, яка народжена у шлюбі.
Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз.
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.122, 133, 136 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 79, 81, 88, 109, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства - задовольнити.
Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису № 136 від 14.06.2024 року, внесені Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управляння Міністерства (м.Дніпро), про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Нікополі Дніпропетровської області, та зобов`язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовій запис № 136 від 14.06.2024 року, який здійснений Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), у якому записати батьком дитини - « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » - на « ОСОБА_6 », та змінити по-батькові дитини з « ОСОБА_7 » - на « ОСОБА_8 ».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал