Справа № 204/5240/24
Провадження № 2/204/2686/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

14 жовтня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Малега Світлана Олександрівна (адреса знаходження: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (адреса знаходження, яких невідома), третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,-

встановив:

Позивач, в інтересах якого діє представник адвокат Малега С.О. звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, який було накладено на підставі Постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ, б/н, від 02.07.2007 року, заборона 531/2007, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 29.08.2007 року за № 5565124 про арешт нерухомого майна (невизначене майно, все нерухоме майно), зареєстрований Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою накладено на підставі Постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ, б/н, від 02.07.2007 року, заборона 531/2007, реєстраційний номер обтяження: 5565124.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть., про що 08.01.2024 вчинено відповідний актовий запис № 109, у власності якого перебувало нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 24.08.2023 року, індексний номер витягу 344010413 .Після смерті батька, він звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. із заявою про прийняття спадщини за законом та було відкрито спадкову справу № 72394019, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру № 77034850 від 21.05.2024.Однак нотаріус повідомив, що після спливу 6-місячного строку не зможе видати свідоцтво на спадкове майно, яке належало померлому, у зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт, що підтверджується Інформацією з ДРРП на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.05.2024 . Підставою обтяження нерухомого майна спадкодавця є Постанова державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ, б/н, від 02.07.2007 року .

Позивач вважає свої права порушеними, оскільки він не може оформити спадкових прав після смерті свого батька ОСОБА_4 , зокрема отримати свідоцтво про право на спадщину на належну померлому квартиру, у зв`язку з наявністю вищевказаного арешту. У зв`язку з чим, був вимушений звернутися до суду із даними позовними вимогами. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, також шляхом розміщення оголошення на сайті.Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив не надано. Третя особа до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 13.06.2024 від Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що перевіркою АСВП встановлено, що можливе виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_4 , в межах якого було винесено постанову б/н 02.07.2007 ВДВС Ленінського району м.Дніпропетровська, заборона 531/2007, реєстраційний номер 5565124 накладений арешт на майно до АСВП ведення якого розпочато з 2011 року не виносилося та можливо знищене. Розгляд справи просили провести без їх участі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4ст. 223 ЦПК Україниу разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1ст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько Позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія НОМЕР_1 виданого Дніпровським відділом ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.01.2024 року, про що вчинено відповідний актовий запис № 109. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 24.08.2023 року, індексний номер витягу 344010413, у власності ОСОБА_4 перебуває нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на нерухоме майно померлого № 379474574 від 21.05.2024 року накладені обтяження, а саме: арешт на все майно, що належить боржнику, реєстраційний номер обтяження: 5565124, зареєстрований Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою накладено на підставі Постанови державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ, б/н, від 02.07.2007 року, заборона 531/2007, реєстраційний номер обтяження: 5565124. Згідно листа другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса), вих. № 120017/1 від 28.07.2023 року, зазначно, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановлено, що виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 2-1590 від 12.04.2007 року виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2500 грн. не виявлено, а тому відділ ДВС не має правових підстав для скасування арешту на майно та запропоновано для вирішення даного питання звернутись до суду. Після смерті батька, позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рябих В.М. із заявою про прийняття спадщини за законом за результатами розгляду якої відкрито спадкову справу № 72394019, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру № 77034850 від 21.05.2024 року. Відповідно до матеріалів справи, за життя ОСОБА_4 (спадкодавець), звертався до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на дії органів державної виконавчої служби та просив скасувати арешт (справа № 204/13151/23, суддя Самсонова В.В.). Однак ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2024 , провадження у цивільній справі № 204/13151/23 за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Другий Правобережний ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця, було закрито у зв`язку із смертю скаржника. Також, судом встановлено, що наразі відповідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у другому Правобережному ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) відсутні жодні відкриті виконавчі провадження стосовно стягнення з Боржника (спадкодавця) ОСОБА_4 заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави. Згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників, інформація про ОСОБА_4 в реєстрі відсутня. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

За змістом ст.ст.316-319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суб`єктом права власності є в тому числі і фізична особа. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. Про це йдеться в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 Цивільного кодексу України.

У постанові від 13.07.2022 року(справа № 2/0301/806/11) Верховний Суд зауважує, що «застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.»

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Закон України «Про виконавче провадження» надає можливість зняття арешту судом у випадку, коли такий арешт підлягає зняттю, проте державний виконавець не може його зняти самостійно у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому позивачу недоцільно звертатися до суду із скаргою на державного виконавця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування. Враховуючи, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1590, виданого 12.04.2007 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 2500 грн., не здійснюється, арешт у вказаному виконавчому провадженні на все майно був накладений органом виконавчої служби у 2007 році, будь- яких вимог до позивача, як до спадкоємця після смерті ОСОБА_4 відповідачами не пред`явлені, позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування, таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для перебування під арештом всього майна, що за життя належало ОСОБА_4 на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки, іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Наявність протягом тривалого часу (майже 16 років) нескасованого арешту, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 12.07.2023 року по справі № 214/2305/20, від 13.07.2022 року(справа № 2/0301/806/11), від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1-13, 18, 43, 49, 64, 76, 77-81, 89, 95, 229, 235, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Малега Світлана Олександрівна до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна задовольнити. Скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ, б/н, від 02.07.2007 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та виключити запис №5565124 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, заборона 531/2007. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані: Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ); Представник позивача адвокат Малега Світлана Олександрівна (адреса знаходження: АДРЕСА_2 );

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, адреса знаходження, яких невідома);

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП: невідомий, адреса знаходження, яких невідома);

Третя особа - Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) (адреса місця знаходження: 49128, м. Дніпро, вул.ЮріяКондратюкабуд.108). Повний текст рішення складено 25.10.2024

Суддя С.В.Чудопалова