РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулась ОСОБА_1 .

У позовній заяві представник позивача зазначає, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. 23 липня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з 22 липня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 сину сторін ОСОБА_3 виповнилося 18 років, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду про стягнення аліментів.

Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини від отримуваних відповідачем доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого законодавством України на одну дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справи без його участі. Про прийняте рішення просить повідомити на його адресу встановленим законодавством порядком.

Заслухавши позивача дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2005 року, від якого мають двох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні:

свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 17 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №1489. Батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 24 лютого 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №465. Батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2019 року по цивільній справі №569/3807/19 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено повністю; шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 12 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції, актовий запис №50 розірвано. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дітей задоволено повністю; визначено місце проживання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю, ОСОБА_1 .

23 липня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області по цивільній справі №569/13994/19 було видано судовий наказ яким стягнуто з га ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 липня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

09 липня 2006 року старшому сину сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 18 років.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а також те, що розмір аліментів які позивач просить суд стягнути з відповідача заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості; відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення, а саме стягнення з нього аліментів на утримання його спільної з позивачкою неповнолітньої дочки, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.141,180-183 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 06 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого АДРЕСА_3 в/ч НОМЕР_5 , іпн. НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов