Справа № 177/1716/24
Провадження № 2/177/930/24
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

30 вересня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №177/1716/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штефан Дмитро Юрійович, до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки в натурі, суд

встановив:

У липні 2024 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Спадкоємцями майна ОСОБА_3 є її донька, позивач, ОСОБА_1 , на 2/3 частки вказаної земельної ділянки, та чоловік померлої, відповідач ОСОБА_2 на 1/3 частку вказаної земельної ділянки. Після отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідач своєю бездіяльністю перешкоджає позивачеві в реалізації її прав як власника об`єкта нерухомості, зокрема, відмовляється, як співвласник, укладати договір оренди вказаної земельної ділянки, або продати її, або поділити в натурі. У березні 2024 року було отримано висновок щодо технічної можливості поділу земельної ділянки, кадастровий номер :01:064:0015, яка розташована за межами населених пунктів на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зв`язку з чим позивач просить виділити їй та ОСОБА_2 в натурі із складу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 4,9078 га, цілу земельну ділянку площею 3,2719 га та цілу земельну ділянку площею 1,6359 га, відповідно, в порядку, визначеному варіантом №1 висновку щодо технічної можливості поділу земельної ділянки, складеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ; припинити право спільної часткової власності.

Ухвалою суду від 29.07.2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою від 30.09.2024 просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kv.dp.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2018 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтва майна ОСОБА_3 , 1963 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2/3 часток є її донька ОСОБА_1 та на 1/3 частку спадкового майна є її чоловік ОСОБА_2 . Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки загальною площею 4,9078 га, кадастровий номер :01:064:0015, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.9).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували своє право на 2/3 частку та на 1/3 частку вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10-12).

Однак співвласники земельної ділянки не можуть дійти згоди щодо виділення кожному з них належної їм частки.

Згідно з висновком щодо технічної можливості поділу земельної ділянки, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , кадастровий номер :01:064:0015, яка розташована за межами населених пунктів на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13-20), експертом запропоновано варіант поділу земельної ділянки загальною площею 4,9078 га.

Так, згідно варіанту 1 згідно Додатку 2: земельна ділянка № НОМЕР_1 - 3,2719 га (2/3 ч) та земельна ділянка № НОМЕР_2 - 1,6359 га (1/3 ч). Варіант 2 згідно Додатку 3: земельна ділянка № НОМЕР_1 - 1,6359 га (1/3 ч) та земельна ділянка № НОМЕР_2 - 3,2719 га (2/3 ч). В результаті поділу нові земельні ділянки не виходять за сформовані зовнішні межі сформованої земельної ділянки.

Згідно до ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За ч.1ст.356 ЦК України слід, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України слід, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

З ч.1 ст. 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.1 ст.321 ЦК України слід, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, на відміну від поділу спільної часткової власності, за якого власність припиняється для всіх її учасників, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна право спільної часткової власності на це майно припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З урахуванням встановлених судом обставин справи та наведених норм цивільного та земельного законодавства України, зважаючи на те, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки загальною площею 4,9078 га, кадастровий номер :01:064:0015, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою не визначений, суд вважає за необхідне поділити в натурі між сторонами у розмірі і в межах згідно з розробленим варіантом висновку щодо технічної можливості поділу земельної ділянки, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 за варіантом № НОМЕР_1 , та припинити право спільної часткової власності сторін на вказану земельну ділянку, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Штефан Дмитро Юрійович, - задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 із складу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з кадастровим номером :01:064:0015, площею 4,9078 га, цілу земельну ділянку площею 3,2719 га в порядку, визначеному варіантом №1 висновку щодо технічної можливості поділу земельної ділянки, складеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

Виділити в натурі ОСОБА_2 із складу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з кадастровим номером :01.064:0015, площею 4,9078 га, цілу земельну ділянку площею 1,6359 га в порядку, визначеному варіантом №1 висновку щодо технічної можливості поділу земельної ділянки, складеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з кадастровим номером :01 064:0015, площею 4,9078 га - припинити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В.Лященко