Справа № 486/1596/23
Провадження № 2/486/198/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Салагорі С.О.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Явтушенко Н.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначає, що вона ОСОБА_5 з 15.08.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який розірвано на підставі рішення Южноукраїнської міського суду Миколаївської області від 14.08.2019 року у справі №486/877/19. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом зі нею та знаходяться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини були припинені з відповідачем з грудня 2017 року, підставою розірвання шлюбу було те, що відповідач тривалий час ніде не працював, не забезпечував матеріально сім`ю. Відповідач був «ігроманом» та всі кошти, які знаходилися дома, давали їх батьки, які всі їх програвав в ігрові автомати, потім останній почав виносити з дому цінні речі та продавав їх, а кошти програвав. ОСОБА_4 взагалі не цікавило чим харчуються діти, у що їх одягати, чим лікувати, коли вони хворіють тощо. Позивач на той період не працювала, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому за фінансової підтримки її матері ОСОБА_8 вона орендувала інше житло, куди переїхала разом із дітьми. 09.10.2018 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області прийнято рішення у справі №486/1108/18 за її позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття дітей. Однак, аліменти на утримання дітей відповідач не сплачував в період з 23.08.2018 року по 21.09.2023 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам, яку він не погашає. Батько дітей зв`язок з ними не підтримує, не проявляє до дітей батьківської турботи та любові, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, а також не спілкується з ними, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умови для отримання ними освіти й не сплачує аліменти. Так як, у 2018 році позивач познайомилася з ОСОБА_9 та почали вони зустрічатись. Через деякий час вони стали проживати разом однією сім`єю. Доньки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не знали, що ОСОБА_12 не є їх рідним батьком, про цю обставину позивач їм повідомила та пояснила, що в них є біологічний батько, але вони його не знають, оскільки відповідач після припинення між ними шлюбних відносин не спілкується та не цікавиться їх життям. Позивач та її чоловік ОСОБА_9 , якого доньки сприймають як рідного батька повністю займаються опікою, вихованням, розвитком та утриманням дітей. Додає, що 02.07.2022 року позивач з ОСОБА_9 уклали шлюб, зареєстрованого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіональної о управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Отже, з 2018 року позивач разом із доньками та чоловіком ОСОБА_9 проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира, у якій вони проживають перебуває на праві власності матері чоловіка ОСОБА_13 . Доньки ОСОБА_11 та ОСОБА_10 навчаються в Южноукраїнському ліцеї №3 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в першому та третьому класі. Відповідач за весь час навчання дітей не приймає участі у їх вихованні, не спілкувався з класним керівником, учителями, ні в телефонному режимі та ні особисто, не цікавиться питаннями навчання та виховання доньок, їх успіхами, проблемами, не відвідує батьківські збори. З 04.09.2023 року з метою всебічного розвитку, її доньки відвідують центр іноземних мов «Kaleidoscope», також на батьківських зборах присутня лише мати ОСОБА_1 , яка й оплачує послуги з навчання. Окрім того, в Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» в дитячу поліклініку з приводу захворювань, профілактичних оглядів зверталася мати дітей. На даний час позивач не працює, тому всі витрати по утриманню їх сім`ї здійснюється за рахунок заробітної плати її чоловіка ОСОБА_9 , який перебуває на військовій службі за контрактом та має стабільний дохід. Вважає, що відповідач свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх доньок. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньок та стягнути з нього судовий збір.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які наведені у позові.

Відповідач ОСОБА_4 причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність, до суду не надходило.

Представник третьої особи Явтушенко Н.В. у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком матері ОСОБА_1 , з якою він проживає. Зазначає, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який пізніше було розірвано. З 2017 року він з дружиною вийняли квартиру для своєї падчерки ОСОБА_1 . Оскільки, відповідач був ігроманом і почав виносити речі з квартири та із цього періоду останній перестав допомагати дітям. Додає, що на теперішній час позивач разом із доньками проживає у свого чоловіка ОСОБА_15 , якого діти вважають як батька, витрати по утриманню здійснюються останнім. Йому не відомо де перебуває відповідач на даний момент.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона є подругою та кумою ОСОБА_1 . Однак, відповідача знає з дитинства, товаришувала з ним. Потім ОСОБА_4 зустрічався з позивачем, одружилися, народилися в них двоє доньок. Відповідача останній раз бачила на хрестинах у доньки ОСОБА_10 , якій на той момент виповнилося один рік. Її відомо, що відповідач не спілкується з дітьми, не надає матеріальної допомоги. Додає, що доньки ОСОБА_1 сприймають ОСОБА_9 як рідного батька, який займається їх опікою, вихованням та утриманням.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.08.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_17 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 15.08.2014 року, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №209. Прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з « ОСОБА_18 » на « ОСОБА_19 » (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 17.10.2014 року та серії НОМЕР_3 від 22.03.2016 року (а.с. 8, 9).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.10.2018 року по справі №486/1108/18 за позовом ОСОБА_17 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошові сумі, позов задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 23.08.2018 року і до повноліття дітей (а.с. 10-12).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.08.2019 року по справі №486/877/19 розірвано шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_4 , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №209. Після розірвання шлюбу ОСОБА_17 залишено прізвище - « ОСОБА_19 » (а.с. 13-15).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 02.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_19 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 02.07.2022 року, зареєстрованого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №180. Прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_20 » (а.с.16).

Згідно копії довідки ОСББ «ЮУ МЖК-8» від 08.09.2023 року, яка видана на підставі акту про фактичне місце проживання без реєстрації від 07.09.2023 року вбачається, що позивач разом із доньками та чоловіком ОСОБА_9 проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації (а.с. 17, 18).

Вищевказана квартира, у якій проживає ОСОБА_1 разом із доньками та її чоловіком ОСОБА_9 перебуває на праві власності матері чоловіка ОСОБА_13 , що підтверджується копією договіра купівлі-продажу квартири від 19.04.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №805 державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Лобовою О.М. (а.с. 19-20).

Згідно копії довідки №539 від 08.09.2023 року Южноукрїнського ліцею №3 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області зазначено, що матір ОСОБА_1 виховує неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ученицю 1-Д класу даного ліцею, що підтверджується про відсутність участі батька у вихованні дитини, не спілкувався з класним керівником, учителями, ні в телефонному режимі та ні особисто, не цікавився питаннями навчання та виховання доньки, її успіхами чи проблемами, не відвідував батьківські збори, ніякої участі в шкільному житті своєї доньки (а.с. 21).

Згідно копії довідки №540 від 08.09.2023 року Южноукрїнського ліцею №3 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вказано, що матір ОСОБА_1 виховує неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ученицю 3-В класу даного ліцею, що підтверджується про відсутність участі батька у вихованні дитини, не спілкувався з класним керівником, учителями, ні в телефонному режимі та ні особисто, не цікавився питаннями навчання та виховання доньки, її успіхами чи проблемами, не відвідував батьківські збори, ніякої участі в шкільному житті своєї доньки (а.с. 22).

Відповідно до довідки від 27.09.2023 року №23992/1 Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що ОСОБА_4 за виконавчим документом №486/1108/18 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області від 14.11.2018 року за період з 23.08.2018 року по 21.09.2023 року аліменти не сплачував (а.с. 23).

Згідно копії довідки ВЧ НОМЕР_5 від 13.09.2023 року №4590 вказано, що лейтенант ОСОБА_9 з 23.10.2018 року до оголошення демобілізації перебуває на військовій службі за контрактом у військові частині НОМЕР_5 , та перебуває на повному державному забезпеченні (а.с. 24).

Відповідно до копій довідок КП Южноукраїнського міського центру первинної медико-санітарної допомоги м.Южноукраїнськ від 07.09.2023 року №22104, від 07.09.2023 року №22102 зазначено, що в дитячу поліклініку з приводу захворювань, профілактичних оглядів зверталася тільки матір дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 26, 27).

Згідно копії довідки від 13.09.2023 року, що з 04.09.2023 року ОСОБА_17 та ОСОБА_21 відвідують заняття з англійської мовив центрі іноземних мов «Kaleidoscope», також на батьківських зборах присутня лише мати ОСОБА_1 , яка й оплачує послуги за навчання (а.с. 28).

Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №49 від 23.01.2024 року було затверджено висновок органу опіки і піклування Южноукраїнської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 58, 59-60).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованою Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька.

Після з`ясування всіх обставин справи, суд вважає, що поведінка батька дітей - ОСОБА_4 , суперечить вимогам ст. 150 СК України, та порушує право дітей на належне батьківське виховання, що передбачено ст. 152 СК України.

Згідно з ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

На думку суду, у разі ухилення останнього від виконання обов`язків по вихованню дітей, батько може бути позбавлений судом батьківських прав. Чинним сімейним законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно положень п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд вважає, що позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення ним від виконання батьківського обов`язку по відношенню до своїх дітей - доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з доньками не спілкується, не забезпечує її матеріально, що заявлено позивачем та не було спростовано відповідачем, ухиляється від виконання обов`язків по її вихованню, не проявляє батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дітей, що встановлено висновком органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради. На думку суду позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дітей.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , щодо неповнолітніх доньок - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с. 25а), який, у зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Южноукраїнськ Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх доньок - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Южноукраїнськ Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_6 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт.Казанка Казанківського району Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні вступної і резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 02.08.2024 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін