Справа № 358/1307/24 Провадження № 2/358/702/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю секретаря судового засідання Зеленько ОД.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок), -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2024 року до Богуславського районного суду Київської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок).

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаним позовом, просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок 1963 року забудови, загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., підсобною (допоміжною) площею 40,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі - а/пг, прибудова а1, ганок - а2, сарай - Б, сарай - б1, гараж - б2, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3, колодязь №4, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 квітня 2024 року між ним - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 , було укладено попередній договір купівлі-продажу майна, а саме: житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок відповідач отримав у спадок після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя померлою було залишено заповіт, на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори від 13.02.1999. Відповідно до якого, все своє майно де б воно не було і з чого б воно складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, померла заповіла ОСОБА_2 . Даний будинок належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1996, посвідчений Державним нотаріусом Богуславської нотаріальної контори. Відразу після укладення попереднього договору йому (позивачу) фактично було передано майно у користування разом із усіма правовстановлюючими на нього документами. З того часу він заселився в будинок та починаючи з того моменту несе всі витрати по його утриманню та здійсненню ремонтних робіт, а також утриманню земельної ділянки в належному стані.

Всупереч попередньому договору відповідач, який після укладення попереднього договору не вчинив головних дій, покладених на нього як сторону, а саме не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та не зареєстрував своє право власності та утримується від укладання основного договору у визначений сторонами строк, чим порушив його (позивача) права, як іншої сторони, що і змусило його звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.

Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

16 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було вчинено правочин, а саме укладено попередній договір купівлі-продажу майна. Предметом договору став взаємний обов`язок сторін до 30 липня 2024 року укласти договір купівлі-продажу майна, а саме житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . До цього будинку прилягають: погріб під частиною будівлі, прибудова, ганок, сарай, сарай, гараж, ворота з хвірткою, огорожа, огорожа, колодязь. На підставі договору ОСОБА_1 став власником житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1963 року забудови, загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., підсобною (допоміжною) площею 40,2 кв.м. та господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі - а/пг, прибудова а1, ганок - а2, сарай - Б, сарай - б1, гараж - б2, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3, колодязь №4, що підтверджується копією попереднього договору купівлі-продажу від 16.04.2024.

За даними технічного паспорта на житловий будинок під номером АДРЕСА_2 , який складено 07.05.2024 суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_5 , житловий будинок має такі технічні характеристики: будинок житловий, 1963 року забудови, загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., допоміжною площею 40,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі - а/пг, прибудова а1, ганок - а2, сарай - Б, сарай - б1, гараж - б2, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3, колодязь №4 (а.с. 16-23).

На час укладення попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку відповідач ОСОБА_2 являвся власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією заповіту, на ім`я ОСОБА_2 , посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори 13.02.1999. відповідно до якого, ОСОБА_3 за життя все своє майно де б воно не було і з чого б воно складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , якій належав будинок на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1996, посвідченого Державним нотаріусом Богуславської нотаріальної контори, реєстровий №1094 (а.с. 13-14).

Відповідно до довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» №БЦ-991 від 30.04.2024 право власності на житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.1996 посвідченого Державним нотаріусом Богуславської нотаріальної контори, реєстровий №1094 (а.с. 28).

Відповідачем ОСОБА_2 право власності на вказаний житловий будинок не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Висновком про вартість об`єкта оцінки СОД ФОП ОСОБА_6 від 14.05.2024, станом на 14 травня 2024 року ринкова вартість житлового будинку садибного типу загальною площею - 81,4 кв.м. (житлова площа 41,2 кв.м.), з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складає 139 194,00 гривень (а.с. 25-27).

В адміністративному порядку позивач не може провести державну реєстрацію вищевказаного житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), в зв`язку з тим, що житловий будинок, який був предметом вищевказаного попереднього договору купівлі-продажу, формально йому не належить, так як всупереч попередньому договору відповідач не вчинив головних дій, покладених на нього як сторону договору, та утримався від укладання основного договору, чим самим порушив права позивача.

Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, та кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли домовленості з усіх істотних умов.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з часу передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч. 2 cт. 220 ЦК України, якщо сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

З урахування викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334, 640, 655, 657 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1963 року забудови, загальною площею 81,4 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м., підсобною (допоміжною) площею 40,2 кв.м., та господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі - а/пг, прибудова а1, ганок - а2, сарай - Б, сарай - б1, гараж - б2, ворота з хвірткою №1, огорожа №2, огорожа №3, колодязь №4.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов