КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 травня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Поліщук Н.В., суддів Мережко М.В., Соколової В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Повне рішення складено 01 грудня 2021 року.

Згідно даних сайту Єдиного державного реєстру судових рішень надання загального доступу забезпечено 02 грудня 2021 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу, одночасно із якою заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

З матеріалів справи установлено наступне.

У вересні 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом про стягнення із ОСОБА_2 безпідставно набутих коштів у розмірі 1 110 000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 26 жовтня 2021 року.

11 жовтня 2021 року канцелярією суду зареєстровано заяву ОСОБА_1 від 06 жовтня 2021 року про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із неможливістю прибути в суд з причини службових обставин. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позовну заяву (а.с.22).

01 грудня 2021 року ухвалено оскаржуване судове рішення.

Супровідним листом від 01 грудня 2021 року районним судом здійснено направлення копії рішення суду на поштову та електронну адресу скаржника.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , подана 25 квітня 2024 року через Електронний суд, про видачу в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання, а також відповідь суду першої інстанції від 29 квітня 2024 року щодо неможливості видати технічний запис судового засідання в електронній формі з технічних причин.

Одночасно із поданням апеляційної скарги, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року.

Клопотання мотивовано тим, що під час розгляду справи в суді першої інстанції його інтереси представляв адвокат Омельчук Є.М. Заяви по справі підписував особисто, інші дії щодо розгляду справи вчинялись представником. Матеріали позовної заяви знаходяться в адвоката, скаржник копії цих документів не має.

Вказує, що на час розгляду справи в суді першої інстанції мав незадовільний стан здоров`я у зв`язку із перенесеними захворюваннями, вказуючи, що через незадовільне здоров`я не міг самостійно відстежувати рух справи.

Зазначає, що протягом грудня 2021 року, січня та лютого 2022 року представник скаржника не мав інформації щодо стану розгляду справи. Рішення не отримував ані самостійно, ані через представника.

З моменту введення воєнного стану на території України та початку мобілізації призваний на військову службу по мобілізації. Вказує, що від моменту мобілізації та до листопада 2022 року не мав можливості цікавитись інформацією щодо розгляду справи з об`єктивних причини, пов`язаних із обороною міста Миколаїв.

Зазначає, що після вказаного періоду часу почав цікавитись інформацією щодо стану розгляду цієї справи. Інформацію від представника адвоката Омельчука Є.М. не міг отримати, оскільки останній не володів такою у зв`язку зі проходженням військової служби. Матеріали позову та інші документи по справі перебували в офісі адвоката, до якого у скаржника не було доступу.

В 2023 році намагався отримати інформацію з відкритих джерел, проте будь-яку інформацію з сайту Судової влади України за запитом власного ПІБ установити не вдалося. Вказує, що така обставина обумовлена невірним зазначенням прізвища та імені скаржника « ОСОБА_3 ». Унікальний номер справи не був відомий скаржнику.

В грудні 2023 року зареєстрував Електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІТС), де відшукав справу №753/19678/21.

З метою оскарження рішення суду через Електронний суд до районного суду 03 січня 2024 року надіслав заяву про дистанційне ознайомлення із матеріалами справи, в якій просив розмістити в підсистемі «Електронний суд» скан-копію позовної заяви та інших документів по справі. Проте районним судом відмовлено скаржнику у задоволенні цієї заяви. З цього питання двічі звертався до Державної судової адміністрації України та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з метою вирішити питання про дистанційне ознайомлення.

Вказує, що за вказаних обставин оскаржуване рішення отримав в грудні 2023 року, а матеріали справи №753/19678/21, необхідні для підготовки апеляційної скарги, лише 16 квітня 2024 року.

Мотивуючи наведеним, просить врахувати обставини, що виникли не з вини скаржника та поновити процесуальний строк.

На підтвердження викладеного до клопотання про поновлення процесуального строку долучено документи, зокрема:

- довідку Факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних сил імені І. Кожедуба від 18 січня 2024 року про те, що підполковник ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у відповідному навчальному закладі;

- витяг з наказу начальника факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних сил №42 від 24 лютого 2022 року про те, що підполковник ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року є таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою старшого викладача кафедри (підготовки фахівців бойового забезпечення авіації) факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації авіаційного персоналу Харківського національного університету Повітряних сил;

- відповідь №727597 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрував Електронний кабінет 04 грудня 2023 року;

- заяву ОСОБА_1 від 03 січня 2024 року, подану через Електронний суд до Дарницького районного суд міста Києва, щодо розміщення в підсистемі «Електронний суд» скан-копії позовної заяви та інших документів по справі;

- відповідь Дарницького районного суд міста Києва від 04 січня 2024 року на вище вказану заяву скаржника, з якої убачається, що до забезпечення початку функціонування всіх підсистем (моділуів) ЄСІТС справи розглядаються в паперовій формі; сканування судом документів у паперовій формі та долучення їх до матеріалів електронної справи здійснюється за наявності такої можливості в суді, яка на дату відповіді відсутня;

- звернення ОСОБА_1 від 09 січня 2024 року до Державної судової адміністрації України щодо вирішення питання за заявою від 03 січня 2024 року;

- відповідь ДСА України від 15 січня 2024 року на звернення ОСОБА_1 від 09 січня 2024 року;

- відповідь Територіального управління ДСА України від 16 січня 2024 року на звернення ОСОБА_1 від 09 січня 2024 року;

- звернення ОСОБА_1 від 21 лютого 2024 року до Державної судової адміністрації України щодо вирішення питання про дистанційне ознайомлення із матеріалами справи;

- відповідь ДСА України від 28 лютого 2024 року на звернення ОСОБА_1 від 21 лютого 2024 року;

- лист Дарницького районного суд міста Києва від 05 березня 2024 року, адресована ОСОБА_1 , із повідомлення про відсутність технічного обладнання для перерведення матеріалів справи в електронну форму;

- скарга ОСОБА_1 від 12 березня 2024 року, адресована Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на відмову в дистанційному ознайомлені з матеріали справи;

- дві відповіді Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 27 березня 2024 року та від 11 квітня 2024 року на скаргу ОСОБА_1 ;

- лист Дарницького районного суд міста Києва від 12 квітня 2024 року, адресована ОСОБА_1 , із повідомлення про можливість ознайомлення із матерілами справи в електронній формі;

- протокол створення та первірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, організація - Дарницький районний суд міста Києва, час підпису - 16 квітня 2024 року;

- витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 березня 2022 року про те, що капітан ОСОБА_4 з 01 березня 2022 року прибув у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 з метою забезпечення національної безпеки і оборони України.

Дослідивши матеріали справи, суд робить такі висновки.

Відповідно до частини 1 статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із частиною 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі значним сплином періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Чинний ЦПК України обмежує дискреційні повноваження апеляційного суду стосовно часу поновлення строків на оскарження судового рішення.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеження встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України" від 21 жовтня 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Каракуця проти України" зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у справі у справі "Пономарьов проти України" зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Крім того, усталеною є практика Верховного Суду про те, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність мотивувати апеляційним судом підстав, з яких суд поновлює скаржнику строк на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції. Так, у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц Верховний Суд вказує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Скаржник ОСОБА_1 є позивачем у справі, тобто судове провадження ініційовано з його волі.

З матеріалів справи убачається, що перед першим судовим засіданням у справі ОСОБА_1 за власним підписом подано заяву про розгляд справи за його відсутності, відтак відсутні підстави уважати, що скаржник не був повідомлений про розгляд справи.

В матеріалах справи міститься ордер серії ВЕ №1049492 від 24 вересня 2021 року, договір-доручення про надання правової допомоги від 06 вересня 2021 року адвокатом Омельчуком Є.М., проте позовна заява та заява від 06 жовтня 2021 року про розгляд справи за його відсутності підписані особисто скаржника, а також надіслані до районного суду від імені ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

Доказів того, що по справі вчинялись будь-які процесуальній дії безпосередньо адвокатом Омельчуком Є.М. матеріали справи не містять.

Відсутність у скаржника інформації щодо унікального номеру справи з посиланням на те, що веденням справи займався представник, а відтак відсутня можливість самостійного установлення інформації щодо руху справи, не може бути достатньою підставою для визнання пропуску строку з поважних причин, оскільки цивільним процесуальним законодавством на учасників справи покладено певні обов`язки, у томі числі на позивача бути обізнаним щодо загальних відомостей про ініційовані ними судові провадження. Необізнаність скаржника (позивача) щодо унікального номеру справи як реквізита-ідентифікатора судової справи лише вказує на недобросовісне користуватися процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків незалежно від того, чи користується такий учасник справи послугами адвоката, чи приймає участь у справі самостійно.

Посилання скаржника на незадовільний стан здоров`я (як на обставини, що передували моменту поданні позову та ухваленню судом рішення у справі, так і після цих дій) не узгоджується із положенням частини 2 статті 358 ЦПК України, якою передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, окрім визначених цією частиною випадків.

Використане законодавцем формулювання в пункті 1 частини 2 статті 358 ЦПК України «подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи» слід розцінювати саме як неповідомлення особи про розгляд справи в цілому, у зв`язку із яким така особа не була обізнаною про існування судового провадження, а відтак об`єктивно не мала можливості приймати участь в розгляді справи в суді першої інстанції.

Для цілей застосування наслідків частини 2 статті 358 ЦПК України слід констатувати, що скаржник як позивач є обізнаним про існування цього судового провадження, оскільки таке ініційовано з його волі.

Отже, скаржником повинні були вчинятись дії щодо своєчасного отримання інформації про рух справи, проте належної зацікавленості у вчасній реалізації своїх процесуальних прав скаржником не виявлено.

Звертаючись із апеляційною скаргою поза процесуальними строками, скаржником не наведено обґрунтування та не надано вмотивованих доводів на підтвердження наявності об`єктивних перешкод вчасно реалізувати право на оскарження рішення суду у встановлений законом строк, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено 01 грудня 2021 року, скаржник почав вчиняти дії щодо оскарження судового рішення 03 січня 2024 року, тобто через 2 роки від дати ухвалення оскаржуваного судового рішення, а апеляційну скаргу подано 25 квітня 2024 року, суд апеляційної інстанції не убачає передбачених частиною 2 статті 358 ЦПК України обставин, відповідно до наявності яких суд мав би вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 3, 126, 358 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова