Справа № 171/366/23
Номер провадження 2/184/179/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, про розірвання договору оренди землі, який було укладено 04.02.2020 року між нею та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 7,2100 га., та стягнення орендної плати за період 2020, 2021 та 2022 роки, та судових витрат по справі. В обгрунтування позову зазначила, що 04.02.2020 року між нею, як Орендодавцем, та ОСОБА_2 , як Орендарем, було укладено договір оренди землі. Право оренди зареєстровано державним реєстратором Апостолівської районної державної адміністрації Дударьок О.С. (номер запису про інше речове право 35707281), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2023 року. Відповідно до Договору ОСОБА_1 було надано, а ОСОБА_2 було прийнято в строкове платне користування вказану земельну ділянку, строком на 15 років. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 3% від вартості земельної ділянки 4685,63 гривень. Відповідно до п. 11 Договору, орендна плата вноситься в такі строки з 01.08 по 30.11 поточного року. Відповідно до п. 12 Договору, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Відповідно до п. 37 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із Сторін у наслідок невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених Договором. ОСОБА_2 має заборгованість по виплаті орендної плати за 2020, 2021 та 2022 роки. ОСОБА_1 неодноразово зверталась в усній формі до ОСОБА_2 з питання виплати орендної плати за Договором, але ОСОБА_2 на звернення ОСОБА_1 не реагує. В зв`язку з чим, просить суд розірвати договір оренди землі та стягнути орендну плату за вказаний період.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, яким позов не визнає та просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до нього з проханням взяти її землю в оренду, але оскільки право на земельну ділянку не оформлено ОСОБА_1 попросила ОСОБА_2 оплатити кошти за нотаріальне оформлення земельної ділянки на користь ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 погодився та оплатив власні кошти в сумі 8000 грн. за послуги наторіуса та державне мито, та 5000 грн. за послуги землевпорядних і реєстраційних організацій. Після ОСОБА_1 отримала 20.12.2019 року свідоцтво про право на спадщину за законом та право власності на земельну ділянку площею 7,2100 га., кадастровий номер :02:035:0371, та стала вмовляти ОСОБА_2 взяти вказану земельну ділянку в оренду без укладення офіційного письмового договору оренди. Від неофіційної оренди ОСОБА_2 відмовся, та 04.02.2020 року було укладено договір оренди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. У 2020 році ОСОБА_2 не зважаючи на понесені ним витрати в 2019 році, пов`язані з земельною ділянкою та досягнуті домовленості з ОСОБА_1 , щодо зарахування цих витрат, як орендної плати за 2020 рік, ОСОБА_2 вирішив сплатити ОСОБА_1 орендну плату за 2020 рік., та сплатив ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 20000,00 грн.. В 2021 році ОСОБА_2 сплатив оренду ОСОБА_1 в розмірі 28000 грн.. В 2022 році ОСОБА_2 , через широкомасштабну агресію російської федерації проти України, не мав можливості займатися сільськогосподарським виробництвом на території Апостолівської міської територіальної громади. Таким чином у 2022 році ОСОБА_2 не зміг виростити та зібрати урожай на полях, які розташовані на території Апостолівської міської громади. 07.02.2024 року ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4700 грн. за 2023 рік. 07.02.2024 року також ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1500 грн., в якості часткової оплати орендної плати за 2022 рік. Таким чином ОСОБА_2 вважає, що орендну оплату ОСОБА_1 , він сплатив в повному обсязі за період 2020 р., 2021 р. та 2023 р., а за 2022 рік сплатив частково, яку повністю погасить до кінця другого кварталу 2024 року.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Від представника позивача адвоката Рубана О.М. надійшла заява до суду, якою просить справу розглянути без його участі та без участі ОСОБА_1 , та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 7,2100 га., кадастровий номер :02:035:0371, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, що посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.12.2019 року.

04.02.2020 року між ОСОБА_1 , як Орендодавцем, та ОСОБА_2 , як Орендарем, укладено договір оренди землі. Право оренди зареєстровано державним реєстратором Апостолівської районної державної адміністрації Дударьок О.С. (номер запису про інше речове право 35707281), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2023 року.

Відповідно до Договору, ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 7,2100 га., строком на 15 років.

Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 3% від вартості земельної ділянки 4685,63 гривень.

Відповідно до п. 11 Договору, орендна плата вноситься в такі строки з 01.08 по 30.11 поточного року.

Відповідно до п. 12 Договору, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Відповідно до п. 37 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із Сторін у наслідок невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених Договором.

Матеріали справи не місять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_2 виплатив орендну плату ОСОБА_1 , за користування належною їй земельною ділянкою, за 2020 р. та 2021 р.. Разом з тим, ОСОБА_2 надав до суду копію фіскального чеку від 07.02.2024 року на суму 1500, грн., що є частковою орендною платою за 2022 рік, також ОСОБА_2 надав до суду копію фіскального чеку від 07.02.2024 року на суму 4700,00 грн., що є орендною платою за 2023 рік.

Інші обставини викладені ОСОБА_2 у відзиві та заперечені, крім часткової ним оплати за оренду землі за 2022 рік та оплати оренди землі за 2023 рік, не підтверджуються жодним належним та допустимим доказом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В Постанові від 14 грудня 2019 року по справі № 183/1749/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що системний аналіз зазначених вище положень Цивільного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі» дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже неналежне виконання умов Договору, а саме невиконання (в тому числі часткове невиконання) обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (викладене також узгоджується з висновком ВС викладеним в Постанові № 616/871/15-ц від 04.09.2019 року).

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача в частині розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі, а тому суд задовольняє заявлену позовну вимогу позивача.

В частині стягнення орендної плати, позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідачем підтверджено, що ним проведено виплату орендної плати за 2022 рік частково, а саме в сумі 1500,00 грн..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати» задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі, укладений 04.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 7,2100 га. (кадастровий номер :02:035:0371, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), право оренди зареєстровано 21.02.2020 року, номер запису про інше речове право 35707281.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), орендну плату за договором оренди землі, який було укладено 04.02.2020 року, за 2020 рік в розмірі 4685 (Чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн. 63 коп., за 2021 рік в розмірі 4685 (Чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн. 63 коп., за 2022 рік в розмірі 3185 (Три тисячі сто вісімдесят п`ять) грн. 63 коп., всього 12556 (Дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 89 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), судовий збір в сумі 1073,60 грн..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш