єдиний унікальний номер справи 546/930/24
номер провадження 2/546/412/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30 жовтня 2024 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненко Ю.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Денисенко Лариса Миколаївна, про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, -

установив:

12 вересня 2024 року до Решетилівського районного суду звернувся ОСОБА_1 , в від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , із позовом про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб з доданими до нього документами.

З метою визначення підсудності даної справи 12 вересня 2024 року Полтавській міській раді було направлено запит з метою встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_3 . Відповідь на запит надійшла до суду 25 вересня 2024 року.

26 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху для усунення виявлених недоліків, оскільки до позовної заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, встановленому законом.

Копію ухвали судді про залишення позову без руху була направлена 27 вересня 2024 року на електронну пошту представниці позивача, вказану нею у позовній заяві: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23). Вказана ухвала була доставлена 27 вересня 2024 року представниці позивача на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 Будь-яких заяв чи клопотань про усунення виявлених недоліків ні ОСОБА_1 , ні його представницею ОСОБА_2 не було подано.

Суддя, вивчивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21).

Крім того, суддя виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у позовній заяві, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19.

Таким чином, суддею встановлено, що представниці позивача ОСОБА_2 27 вересня 2024 року була доставлена копія ухвали про залишення позову без руху на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

При цьому, відповідно до частини 7 статті 272 ЦПК України, вручення копії судового рішення представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, копію ухвали про залишення позову без руху 27 вересня 2024 року була вручена і позивачу ОСОБА_1 .

Суддя вважає за необхідне зазначити, що у період з 14 жовтня 2024 року по 29 жовтня 2024 року суддя Зіненко Ю.В. перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці.

Станом на 30 жовтня 2024 року виявлені у позовній заяві недоліки не були усунуті.

Суд враховує, що відповідно до долученої до позовної заяви довідки, виданої 31 липня 2024 року ДУ «Роменська виправна колонія» (№ 56), позивач ОСОБА_1 відбуває покарання у ДУ «Роменська виправна колонія» (№ 56), перебуває на повному державному забезпеченні та не має коштів на особовому рахунку.

Проте дана обставина у відповідності до положень Закону України «Про судовий збір» не звільняє позивача від сплати судового збору.

Будь яких заяв чи клопотань на виконання ухвали суду від 26 вересня 2024 року від позивача чи представниці позивача до суду не надходило. Тобто станом на 30 жовтня 2024 року виявлені у позовній заяві недоліки не були усунуті.

Положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що позивач та його представниця не усунули визначені в ухвалі судді від 26 вересня 2024 року недоліки, суд доходить висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі наведеного, та керуючись статтями 185, 258-261, 272 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Денисенко Лариса Миколаївна, про розірвання договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб вважати неподаною та повернути.

Копію ухвали направити представниці позивача.

Роз`яснити позивачу та його представниці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко