Провадження № 4-с/161/58/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

30.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою на обґрунтування якої зазначив, що згідно наданої Луцьким ВДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ інформацією йому стало відомо, що постановою державного виконавця Відділу ДВС Луцького РУЮ б/н від 15.05.2003 року було накладено арешт на все нерухоме майно боржника, реєстраційний номер обтяження № 6722285. Із відповіді органу ДВС вбачається, що згідно відомостей із АСВП встановити в межах якого виконавчого провадження був накладений вищевказаний арешт неможливо, у зв`язку із його відсутністю в системі. Зазначає, що станом на 26.07.2024 року відкриті виконавчі провадження щодо нього на виконанні у Луцькому відділі ДВС у Луцькому районі ЗМУ МЮ не перебувають, а наявність накладеного державним виконавцем арешту перешкоджає здійсненню ним майнових прав. Враховуючи наведене, просить суд скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою Відділу ДВС Луцького районного управління юстиції б/н від 15.05.2003 року, реєстраційний номер обтяження №6722285.

До початку судового засідання від заявника надійшла до суду заява, у якій він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Державний виконавець до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. При розгляді справи поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із інформаційного листа ВДВС від 17.07.2024 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі постанови б/н від 15.05.2003 року, номер запису про обтяження: 6722285. Згідно даних АСВП встановити в межах якого виконавчого провадження було накладено даний арешт не виявилось можливим у зв`язку із його відсутністю в системі.

Відповідно до ч 1 та п. 2 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Разом з тим, арешт майна боржника не може існувати у разі відсутності відкритого виконавчого провадження.

Як встановлено під час розгляду скарги, будь-які виконавчі провадження, в яких ОСОБА_1 був би боржником відсутні.

Відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції 2016 року) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, дійсного виконавчого документу та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору з боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В такому випадку, на думку суду, спірний арешт слід скасувати, а тому відповідна вимога підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 352-354, 447 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт з майна ОСОБА_1 , який було накладено постановою Відділу ДВС Луцького районного управління юстиції б/н від 15.05.2003 року, реєстраційний номер обтяження №6722285.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 31 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук