Справа №402/655/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бондаренка А.А.,

секретар судового засідання Хименко О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Благовіщенської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

На обґрунтування позову вказав, що з 1991 року по 1995 рік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

23 вересня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується актовим записом № 6 свідоцтва про шлюб від 23.09.1995р. виданого Кам`янобрідською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області.

Згідно інформації, наданої Благовіщенською міською радою Кіровоградської області листом № 39 від 02.07.2024р. земельна ділянка, на якій зараз розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1991р., до цього часу перебувала у користуванні ОСОБА_4 , 1910р.н. по день смерті користувача.

До 1991р. на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 був розташований невеликий будинок (який в технічному паспорті на даний час позначені літ. Б як літня кухня), в якому проживала ОСОБА_4 , 1910р.н. по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 )

Після її смерті з 1991р. в цьому будинку стали проживати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому у 1991 року Позивач разом з ОСОБА_3 розпочали будівництво житлового будинку на земельній ділянці, що перебувала у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і з того часу безперервно до дня подання позову до суду проживають разом у цьому житловому будинку та відкрито володіють ним. Даний факт підтверджується записами з книги по господарського обліку № 10 за 2016-2020 роки номер об`єкта ПГО: 02-00-03-1.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.04.1997 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до архівної довідки № 27 від 20.01.2022р. право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 не зареєстровано.

22 березня 2024р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Хлопчанюка Р.В. із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Проте отримав письмову відмову - лист № 26 від 22.03.2024р., відповідно до якого зазначено, що в зв`язку із тим, що на час побудови будинку за адресою: АДРЕСА_1 а Позивач був неповнолітньою особою, то встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно не має можливості.

Відповідач Благовіщенська міська рада відзиву на позов не подала, направила до суду лист про відсутність заперечень проти задоволення позову.

Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачем вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд, дослідивши у порядку спрощеного провадження надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

З наданої позивачем копії паспорту № НОМЕР_1 , виданого 26.012021 року, суд встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданої позивачем копії технічного паспорту від 22.12.2021 року судом досліджено схематичний план будівлі, експлікації приміщень, характеристику будівлі.

При вирішенні справи суд керується такими нормами законодавства:

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі N6-1328цс15, згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Згідно ст.376 ЦК суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

На підставі ч.3 ст.376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас згідно із ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року № 158 затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, яким передбачена процедура введення в експлуатацію лише індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05.08.1992 року по 09.04.2015 року та будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12.03.2011 року.

Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, та дане нерухоме майно відповідно до експертних висновків придатне для подальшої експлуатації, представник Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області заперечень з приводу заявленого позову не подав, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст.ст. 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 104,0 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 .

проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Благовіщенська міська рада Кіровоградської області;

Адреса реєстрації: 26400, Кіровоградська область, Голованівський район, м.Благовіщенське, вул. Промислова, 23/54;

Код .

Суддя: А. А. Бондаренко