ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4127/24 Справа № 210/6809/23 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Корчистої О.І.,Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Лідовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/6809/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року, ухвалене у складі судді Вікторович Н.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він понад 19 років перебував в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Зазначає, що під час виконання покладених на нього трудових обов`язків, у вказаний період часу, підпадав під вплив на організм шкідливих виробничих факторів, таких як запиленість повітря, важка фізична праця. Зазначені шкідливі фактори виробництва призвели до появи у позивача хронічних професійних захворювань хронічне обструктивне захворювання легень та радикулопатія. Зазначає, що внаслідок вказаного ушкодження здоров`я, позивач 07.12.2023р. вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією, за результатами якого йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65% внаслідок професійних захворювань, з яких 45% - внаслідок радикулопатії, 20% - внаслідок ХОЗЛ, визначена потреба в забезпеченні медикаментозним лікуванням, виробами медичного призначення. Вказує, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я позивач втратив працездатність, наслідком професійного захворювання являється фізичний біль, необхідність проходження лікування. Вказане ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя позивача, втрата працездатності призвела до відсутності у позивача можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість Позивача приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям.

У зв`язку з чим, просив суд стягнути з відповідача на його користь 402 600 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, у розмірі 260 000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду змінити, збільшивши розмір моральної шкоди до заявленої суми у позові. В обґрунтування зазначив, що судом не враховано вік позивача у якому настали негативні зміни, характер, безстроковість, інтенсивність вимушених змін внаслідок ушкодження здоров`я пов`язаного з умовами виробництва, істотність втрачених ним благ внаслідок ушкодження здоров`я. На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є безстроковими, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань.

Відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» також подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначив, що при укладання трудового договору позивач був повідомлений про умови праці, наявність небезпечних та шкідливих виробничих факторів, та усвідомлював можливість ушкодження здоров`я. Тож позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та судом не враховано відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу. На думку представника відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.

Вважає, що судом залишено поза увагою роз`яснення викладені в п.3 Пленуму ВС України у Постанові №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Судом першої інстанції надано перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги відповідача, просила її задовольнити. Заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17.09.2002 року прийнятий на роботу до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» в шахтоуправління з підземного видобутку руди дільниці №6 (нарізним кремінчиком підземним), з 18.08.2003 року переведений до дільниці №2 гірником очистки забою (підземним), з 01.08.2007 року переведений на посаду майстра підземної дільниці №2, з 28.04.2011 року переведений на посаду майстра підземної дільниці №2, з 19.10.2017 року переведений на посаду заступника начальника дільниці, з 10.04.2018 року переведений гірником очисного забою (підземним), 29.08.2022 року звільнений за власним бажанням. (а.с.25-38).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 07.09.2023 року №978 позивачу ОСОБА_1 встановлено професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) група А, ЛН першого-другого ст.; радикулопатія попереко-крижова L5, S1 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів. (а.с.20, 21).

Відповідно до п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 29 вересня 2023 року, форми П-4, який затверджений начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Тригубенко В.О. 29.09.2023 року, встановлено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи гірником очисного забою (підземним) шахтоуправління з підземним видобутком руди (на правах шахти) гірничого департаменту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в період з 18.08.2003 по 31.07.2007 та з 10.04.2018 по 29.08.2022 ОСОБА_1 виконував випуск та скреперування гірничої маси, перевіряв технічний стан та проводив обслуговування обладнання, закріпленого устаткування, виявляв та усував несправності, що виникали під час роботи. Під час виконання своїх трудових обов`язків та враховуючи професійний маршрут на підприємстві на ОСОБА_1 діяли шкідливі виробничі фактори такі як пил, важкість праці та шум.

У п.18 даного Акту зазначено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) визнано пил в повітрі робочої зони, що перебільшував гранично-допустимий рівень та важкість праці. Зокрема, умови праці характеризувались наступним чином: - концентрація пилу переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони складала 6,7 мг/м3 при нормальному значенні 2 мг/м3; величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками становило 83 772 кг/с при нормативному значенні до 70 000 кг/с; робоча поза незручна 48% робочої зміни при нормі 25%; кількість нахилів тулуба складало 170 разів за зміну при нормативному значенні 51100 разів.

Згідно п.20 Акту: враховуючи стаж роботи ОСОБА_2 в шкідливих умовах праці та неодноразову зміну керівництва структурного підрозділу визначити конкретних осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо. (а.с.13-18).

Висновком МСЕК від 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 , первинно визначено ступінь втрати працездатності на рівні 65% (45% радикулопатія, 20% по ХОЗЛ) з 20 листопада 2023 року та третю групу інвалідності безстроково (а.с.11, 12).

У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач звертався до закладу медичного лікування, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою із медичної карти стаціонарного хворого та епекіризом із денного стаціонару (а.с.22-24).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що тяжкі та шкідливі умови праці на підприємстві відповідача призвели до професійного захворювання позивача, та цим позивачу було заподіяно моральну шкоду. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив зі ступеню, характеру, обсягу і тривалістю страждань, та того, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням згідно висновку МСЕК втрачена на 65%, позивач визнаний інвалідом третьої групи безстроково.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду та розглянувши доводи апеляційної скарги виходить з наступного.

Згідно статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

В пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

На підтвердження факту ушкодження здоров`я позивачем надано розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 29 вересня 2023 року та довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до яких позивачу встановлено 65 відсотків втрати працездатності.

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 29.09.2023 року, стосовно ОСОБА_1 зазначено, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання, є: пил в повітрі робочої зони, що перебільшував гранично-допустимий рівень та важкість праці. Зокрема, умови праці характеризувались наступним чином: - концентрація пилу переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони складала 6,7 мг/м3 при нормальному значенні 2 мг/м3, - величина статичного навантаження за зміну при утриманні вантажу, докладанні зусиль двома руками становило 83 772 кг/с при нормативному значенні до 70 000 кг/с, робоча поза незручна 48% робочої зміни, при нормі 25%, кількість нахилів тулуба складало 170 разів за зміну при нормативному значенні 51100 разів.

Таким чином, в даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство-відповідача).

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачеві ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування за рахунок правонаступника роботодавця, тобто ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 260 000 грн., суд виходив з обставин характеру захворювання, фізичними і моральними стражданнями позивача у зв`язку з професійним захворюванням, їх тривалості і тяжкості, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, яка підлягає компенсації на користь позивача.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставістатті 237-1 КЗпП України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст.32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивача, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, визначено без урахування роз`яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер отриманого ним професійного захворювання, тривалість роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати професійної працездатності - в розмірі 65%. У зв`язку з професійним захворюванням та втратою професійної працездатності порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. Постійне відчуття задишки при незначному навантаженні, наподоподібний кашель в тому числі і вночі позбавляє позивача нічного відпочинку, він відчуває постійну втому, головний біль та важкість у грудний клітині, в нього підвищився тиск та з`явилось зниження слуху на обидва вуха. Також він обмежений у русі в різних ділянках хребта, колінних, плечових та ліктьових суглобах, в нього спостерігається заніміння кінцівок.

Дані факти та постійні відчуття фізичного болю, дискомфорту, розуміння незворотності змін на краще у стані здоров`я, негативно впливають на душевний та фізичний стан позивача. Враховуючи наведене колегія суддів вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити з 260 000 грн. до 325 000 грн.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні в частині суми стягнення та суми судового збору.

Посилання представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в апеляційній скарзі на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки, як встановлено судом, професійне захворювання позивача виникло не у зв`язку з тривалою працею останнього за професією, а у зв`язку з недосконалістю робочого місця виробничі операції формувальника машинного формування були пов`язані з впливом шкідливих факторів локальної вібрації, показники якої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця, тобто через порушення роботодавцем ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги позивача з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду та у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 8125 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року в частині розміру моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я у розмірі 325 000 (триста двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. без утримання податків та обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь Держави судовий збір у розмірі 3250 грн., що підлягав сплаті за подання позовної заяви, та судовий збір у розмірі 4875 грн., що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги, а разом 8125 (вісім тисяч сто двадцять п`ять) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 29 травня 2024 року.

Головуючий суддя: О.В.Агєєв