Справа №: 398/213/22
провадження №: 2/398/2222/24
УХВАЛА

Іменем України

"27" вересня 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкова Л.І., розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкової Лілії Іванівни про самовідвід в розгляді цивільної справи №398/213/22 (провадження №2/398/2222/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

20.01.2022 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, 13.09.2022 року справу № 398/213/22 розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.09.2024 року № 552-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 25.09.2024 року зазначена справа розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручковій Л.І.

До прийняття цивільної справи до свого провадження суддя Стручкова Л.І. з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, заявила самовідвід, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, з тих підстав, що дружина відповідача у справі ОСОБА_3 , обіймає посаду секретаря судового засідання Олександрійського міськрайонного суду та з жовтня 2022 року підпорядкована ОСОБА_4 , як судді, за яким закріплена відповідно до внутрішнього розподілу обов`язків працівників апарату Олександрійського міськрайонного суду.

Заява про самовідвід судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене та з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості головуючого, законності та обґрунтованості вирішення справи, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 41, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Стручкової Лілії Іванівни про самовідвід в розгляді цивільної справи №398/213/22 (провадження №2/398/2222/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Цивільну справу №398/213/22 (провадження №2/398/2222/24) передати до канцелярії суду для виконання вимог ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Стручкова