Справа № 740/1727/16-ц
Провадження № 2-п/740/14/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Глазун Тетяною Олександрівною, про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

установив:

У липні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Глазун Т. О. звернулася до суду з указаною заявою, в якій просила скасувати заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року у справі № 740/1727/16 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 935/6-329 від 05.12.2007 у сумі 128 307,27 доларів США (3 269 715,36 грн) та по 24 522,87 грн судових витрат зі сплати судового збору. Відповідачка не була обізнана про розгляд справи в суді, не отримувала ніяких повідомлень, сповіщень, про наявність судового рішення їй стало відомо лише у липні 2024 року, коли вона звернулася до нотаріуса для продажу своєї квартири, на яку накладено арешт. Відповідачка з 2013 року зареєстрована в м. Києві, жодних повісток за зареєстрованим місцем проживання вона не отримувала, справу за підсудністю в м. Київ не передавали. ОСОБА_1 не отримувала кредиту та не підписувала жодних договорів. На договорі поруки, який додано до позовної заяви, міститься не її підпис, що видно візуально, а тому в подальшому відповідачка має намір заявити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 липня 2024 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження, судове засідання призначено на 06 серпня 2024 року 15-30 год., яке відкладено на 18 вересня 2024 року 11-30 год.

29.07.2024 до суду надійшло клопотання представника заявниці адвоката Глазун Т. О. про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, мотивоване тим, що при ознайомленні з матеріалами справи відповідачка виявила договір поруки, який підписано від її імені, але вказаного договору вона не підписувала та поручителем не виступала. Для з`ясування всіх обставин справи необхідно призначити судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити, чи виконано підпис, що міститься у графі «Поручитель» на зовнішній стороні оригіналів договору поруки № 935/09-629 від 05.12.2007 особисто ОСОБА_1 , чи іншою особою з наслідуванням її підпису.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила судове засідання провести без її участі та задовольнити заяву про перегляд заочного рішення.

Представник відповідачки адвокат Глазун Т. О. подала до суду заяву про проведення судового засідання в її відсутність, просила задовольнити заяву з підстав, викладених у ній. Просила звернути увагу на те, що зареєстроване місце проживання відповідачки з 2013 року в м. Києві, а тому судом було порушено правила підсудності.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 , в якій він просив проводити судові засідання без його участі, залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідачка не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження недотримання порядку волевиявлення сторони боржника під час оформлення правочину. До заяви не додано відомостей, що за фактом невідповідності підпису в договорі відкрито кримінальне провадження. Щодо клопотання про призначення експертизи зауважив, що в ньому не зазначено, які заходи ОСОБА_1 вжила для того, щоб отримати відповідний доказ, оскільки експертиза це спосіб зібрання доказів. На думку представника заявника, відповідачка переслідує мету уникнути виконання заочного рішення, оскільки у разі його скасування буде скасовано арешт на майно, щодо якого вона проводила консультації з нотаріусом.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Установлено, що у травні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту № 935/6-329 від 05.12.2007 у розмірі 128 307,27 доларів США, що в еквіваленті згідно з курсом НБУ станом на 14.04.2016 складає 3 269 715,36 грн та судового збору в розмірі 49 045,73 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 24 травня 2016 року 12-00 год.

24.05.2016 судом отримано інформацію з УДМС України в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 25.12.12 знята з реєстрації в м. Київ.

Відповідачку було викликано до суду через оголошення в газеті «Деснянська правда» випуск № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим уся поштова кореспонденція суду надсилалася відповідачці за адресою: АДРЕСА_1 , та до суду поверталися конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України п ровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 3 ст. 122 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді) визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Статтею 74 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді) передбачено, зокрема, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Друкований орган, у якому розміщуються оголошення про виклик відповідача протягом наступного року, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 9, 10 цієї статті).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді) с удові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом (ч. 1, 2, 4, 9 цієї статті).

Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді) у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Статтею 224 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді) передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (ч. 1, 2 ст. 228 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді)).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 232 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання позову і розгляду справи в суді) з аочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 7 ст. 285 ЦПК України (у чинній редакції) у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Докази, на які посилається заявник, повинні бути додані до заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 288 ЦПК України (у чинній редакції) заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зі змісту наведених вище норм убачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року ухвалено за відсутності обох відповідачів.

Судові повістки направлялися, зокрема, відповідачці ОСОБА_1 за адресою, яка була зазначена позивачем у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , однак поштові відправлення були повернуті до суду з прикріпленою до конверта довідкою працівника «Укрпошта» з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

24.05.2016 судом отримано інформацію з УДМС України в Чернігівській області про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , 25.12.12 знята з реєстрації в м. Київ.

Відповідачку викликано до суду через оголошення в газеті «Деснянська правда» випуск № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 04 серпня 2016 року (а. с. 41).

Таким чином, ураховуючи положення чинного на час розгляду справи в суді законодавства, відповідачка була повідомлена належним чином, у спосіб, передбачений законом, про дату, час та місце розгляду цивільної справи.

Суд ураховує те, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що докази відповідача щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення й призначення справи до розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 7 ст. 285 ЦПК України (у чинній редакції) у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Докази, на які посилається заявник, повинні бути додані до заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України (у чинній редакції) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України (у чинній редакції) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України та посилання на них.

Як на підставу для скасування заочного рішення відповідачка посилається на те, що договору поруки, за яким з нею солідарно рішенням суду стягнуто заборгованість, вона не підписувала. Однак такі твердження, а також подання клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи не є доказами у розумінні ст. 76 81 ЦПК України, а тому не мають жодного процесуального значення для об`єктивного вирішення судом питання про перегляд ухваленого заочного рішення. При цьому вказаний договір поруки не оспорений відповідачкою у встановленому законом порядку та згідно з презумпцією правомірності договору є правомірним (дійсним).

У заяві про перегляд і скасування заочного рішення не наведено інших обставин і доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим суд ураховує, що з моменту набрання рішенням суду законної сили до моменту, коли ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про його перегляд, пройшло майже 8 років.

Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24 липня 2003 року, пункти 5152).

Згідно із ч. 3 ст. 287 ЦПК України (у чинній редакції) у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України (у чинній редакції) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 2, 3, 12, 13, 258 - 261, 283, 284, 287 - 288 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Глазун Тетяною Олександрівною, про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 серпня 2016 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Шевченко