ПОСТАНОВА

іменем України

27 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 405/6961/23

провадження № 22-ц/4809/715/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Романюк Ольга Валентинівна, на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2024 року у складі судді Шевченко І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 листопада 2000 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 20 грудня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 квітня 2013 року було задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто аліменти на утримання дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дочки повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , потім продовжити стягнення у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказувала, що син - ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року навчається у Регіональному центрі професійної освіти ім. О.С.Єгорова ІІІ атестаційного рівня за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, Монтувальник шин» на денній формі навчання, не відноситься до категорії учнів, які перебувають у закладі на повному державному утриманні. Зазначала, що відповідач не приймає участі в утриманні сина, не надає матеріальної допомоги.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2023 року і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2024 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2023 року і до закінчення сином навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Романюк О.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 з 1/4 на 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 вересня 2023 року і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2024 року.

Адвокат Гуцул М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , направила відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2024 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. Вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки про реєстрацію проживання особи №012192/1 та акту про фактичне проживання особи від 23 вересня 2023 року, підписаним Головою квартального комітету №19 Подільського району у м. Кропивницький Л.Залещик та складеним сусідами позивача - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.8,9).

Як свідчить довідка від 13 вересня 2023 року №427 ОСОБА_3 навчається у Регіональному центрі професійної освіти ім. О.С.Єгорова ІІІ атестаційного рівня з 01 вересня 2021 року за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, Монтувальник шин» на денній формі навчання, з отриманням стипендії, не відноситься до категорії учнів, які перебувають у закладі на повному державному утриманні. Повний курс навчання ОСОБА_3 закінчить 30 червня 2024 року (а.с.11).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітнього сина суд керувався, у тому числі, ч.2 ст.182 СК України, за якою мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, норми ч.2 ст.182 СК України у правовідносинах, що виникли між сторонами, не застосовуються.

Відповідно доч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_2 є також батьком малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.79).

18 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.80).

Доводами апеляційної скарги також було те, що батьки відповідача - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є пенсіонерами, при цьому мати відповідача є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки МСЕК №040986 серії 2-18 БП (а.с.81-85).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо утримання відповідачем батьків похилого віку, оскільки батьки є особами пенсійного віку та отримують пенсію. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що батьки знаходяться на утриманні відповідача.

Разом з тим, як свідчить довідка Регіонального центру професійної освіти ім. О.С.Єгорова від 13 вересня 2023 року №427, ОСОБА_3 навчається у Регіональному центрі ІІІ атестаційного рівня на денній формі навчання з отриманням стипендії.

Відповідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 52 Конституції України передбачає, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Колегія суддів вважає, що надані відповідачем докази підтверджують наявність обставин для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення скарги. Апеляційний суд враховує, що відповідач має ще одну дитину, яку зобов`язаний утримувати, зважаючи на рівність прав обох дітей на утримання від відповідача, а повнолітній син навчається та отримує стипендію, вважає справедливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення дитиною навчання. Вказаний розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини та не суперечитиме інтересам обох дітей.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Романюк Ольга Валентинівна, задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2024 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді С.М.Єгорова

О.Л. Карпенко