Справа №701/1187/23
Номер провадження2/701/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого - судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області у віці 60 років помер позивача батько ОСОБА_4 , про що 10.01.2015 року складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 10.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. Після смерті батька позивач прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де за її заявою заведено та зареєстровано спадкову справу №52 за 2015 рік, номер у Спадковому реєстрі 57164152, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39743121 від 27.02.2015 року. 30 вересня 2022 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №52 за 2015 рік, зареєстроване в реєстрі за №350. Даним свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 43/100 (сорок трьох сотих) частини житлового будинку АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцю на підставі рішення Маньківського районного суду від 26 листопада 1981 року, зареєстровано у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за р.№2519 в книзі №9. Право власності на вказане спадкове майно зареєстровано 30.09.2022 року на праві приватної власності за позивача, ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2022 року №311323698. Рішенням Маньківського районного суду від 26 листопада 1981 року було розділено домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (позивача матері та батька). Даним рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_5 на 57% домоволодіння по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 залишено у власності 43% вказаного домоволодіння. Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.03.2023 року за №325041520, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за вказаними параметрами за адресою АДРЕСА_2 , значиться два власники із спільною частковою власністю: ОСОБА_1 , позивач по справі із часткою 43/100 та ОСОБА_6 із часткою 57/100. При цьому, підставою виникнення права власності вказано договір купівлі - продажу, 937, 06.05.1988, Маньківська державна нотаріальна контора. Як вбачається з фотокопії договору купівлі - продажу від 6 вересня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Старосвітською О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №937, ОСОБА_7 (попереднє прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 ) продала, а ОСОБА_6 купила 57/100 частин будинку з прибудовою в АДРЕСА_2 . Разом з тим, за наявними даними, ОСОБА_6 у даному житловому будинку АДРЕСА_2 взагалі не проживала і не була зареєстрована, що підтверджується даними будинкової книги. Також, даними будівельного паспорта на земельну ділянку підтверджується, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 , виділена під забудову ОСОБА_4 одноосібно. Довідка Маньківської селищної ради від 16.03.2023 року №198, видана ОСОБА_1 , підтверджує, що згідно облікових даних ЗКК (земельно - кадастрової книги) Маньківської селищної ради смт. Маньківка, рахується земельна ділянка за ОСОБА_1 , (покійний), загальною площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 не тільки не проживала у даному будинку, а взагалі там не з`являлась після купівлі частини будинку, не опікувалась ні будинком, ні земельною ділянкою, як весь житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, так і вся земельна ділянка були повністю у відкритому, добросовісному та безперервному користуванні позивача батька ОСОБА_4 до смерті. Вже після смерті батька цим майном повністю володіє і користується тільки позивач і ніхто інший.

Викладені обставини підтверджуються письмовими заявами жителів смт. Маньківка Уманського району Черкаської області - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Даними заявами зокрема підтверджуються відомі заявникам обставини того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області, до дня смерті постійно проживав у своєму будинку по АДРЕСА_2 . Також інформується, що після розлучення зі своєю дружиною ОСОБА_5 , вказаний будинок було розділено між ними по рішенню суду, після чого ОСОБА_5 (після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 ) продала у 1988 році свою частину будинку ОСОБА_6 . Також відомо про те, що ОСОБА_6 у вказаному будинку по АДРЕСА_2 не проживала взагалі, проживала вона в смт. Буки Маньківського району Черкаської області, відомо що там вона і померла у 2011 році. Також інформується, що відомо про те, що ОСОБА_6 за життя ще відколи у 1988 році купила частину вказаного будинку, дозволила ОСОБА_4 повністю користуватись вказаним будинком, про це вона говорила, також розповідав про це ОСОБА_4 за життя. ОСОБА_6 не з`являлась у даному будинковолодінні, не опікувалась ні будинком, ні земельною ділянкою, весь житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, вся земельна ділянка були повністю у користуванні ОСОБА_4 до смерті. Вже після його смерті цим майном повністю володіє, користується і опікується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка покійного ОСОБА_4 . На позивача замовлення та за її кошти здійснено переоформлення спадщини після смерті батька, отримано свідоцтво про право на спадщину, виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Буки Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області. З метою встановлення усієї повноти інформації, адвокатом Наумець О.І., скеровано адвокатський запит до Буцької селищної ради з місцем смерті ОСОБА_6 , з проханням надати інформацію, а саме довідку по факту смерті (спадкова довідка) стосовно ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Буки Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області, у якій вказати всю наявну відому інформацію по факту смерті, актовий запис, зареєстроване місце проживання на час смерті, інформацію про можливе складання/посвідчення заповіту, про відоме коло спадкоємців за заповітом та за законом. У відповідь на адвокатський запит, Буцькою селищною радою листом від 10.04.2023 року №02-26/449 повідомлено, що згідно актового запису №27 від 25 серпня 2011 року зареєстровано факт смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Повідомлено, що від імені ОСОБА_6 посвідчено три заповіти від 08.07.2002 року №149, від 08.07.2002 року №150, від 22.07.2011 року №92. Також проінформовано, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається з доданої копії будинкової картки, дана інформація підтверджує, зокрема і те, що ОСОБА_6 була зареєстрована у вказаному будинку по АДРЕСА_1 з 13.05.2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 . У зв`язку з тим, що Буцькою селищною радою листом від 10.04.2023 року №02-26/449 повідомлено про наявність заповітів, адвокатом Наумець О.І., скеровано адвокатський запит до Буцької селищної ради з проханням надати копії вказаних заповітів, посвідчених Буцькою селищною радою від імені ОСОБА_6 від 08.07.2002 року №149, від 08.07.2002 року №150, від 22.07.2011 року №92. У відповідь на адвокатський запит, Буцькою селищною радою листом від 14.07.2023 року №02-26/905 направлено копії вказаних заповітів від 08.07.2002 року №149, від 08.07.2002 року №150, від 22.07.2011 року №92 з копіями витягів зі Спадкового реєстру про реєстрацію заповітів. З наявної інформації вбачається, що заповітом від 08.07.2002 року за р. №149 ОСОБА_6 усе своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_3 . Заповітом від 08.07.2002 року за р.№150 ОСОБА_6 належне їй право на 57/100 (п`ятдесят сім сотих) частин будинку з прибудовою, що розташовані в АДРЕСА_4 на присадибній земельній ділянці розміром 0,05 га., та усе своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_3 . Заповітом від 22.07.2011 року за р. №92 ОСОБА_6 усе своє майно заповіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Позивачу відомо, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20.07.2012 року у справі №2312/362/2012 року визнано заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , Буцькою селищною радою, Маньківського району Черкаської області, зареєстрований за №92 на ім`я ОСОБА_12 , недійсним. Рішення суду вступило в законну силу 31.07.2012 року. Таким чином, останній заповіт, вчинений ОСОБА_6 на все її майно, визнано недійсним. При цьому слід зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед цим. У відповідності ж до ч. 4 ст. 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. У даному випадку, встановлені виключення не поширюються на обставини даної справи за відсутністю підстав для цього. Однак, оскільки відповідачі (сини спадкодавця) мають право на спадкування за законом, тому вони і визначені відповідачами по справі. Таким чином, наявними є обставини того, що позивач відкрито, добросовісно, безперервно володіє усім житлового будинку АДРЕСА_2 , дотримуючись вимог щодо приписів законодавства про зобов`язання власності в частині тягаря утримання майна, не порушення прав інших осіб та держави. Однак, такий стан невизначеності у реально - формальному стані володіння майном при відсутності титульного власника перешкоджає здійсненню права власності, не дає змоги здійснювати утримання майна, що змушує звернутись з даним позовом до суду. На замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на даний житловий будинок. У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. У відповідності до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України). Оскільки позивач є спадкоємцем свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , тому у відповідності до ч. 2 ст. 344 ЦК України має право приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володів його батько, що у свою чергу як наслідок, свідчить про наявність сукупних підстав для набуття права власності на майно за набувальною давністю. За наявних обставин позивач звернулася до суду із даним позовом.

Позивач до суду не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України", причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали, заяви про розгляд справи в їх відсутність не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області у віці 60 років помер позивача батько ОСОБА_4 , про що 10.01.2015 року складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 10.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області. (а.с.11).

Судом встановлено, що після смерті батька позивач прийняла спадщину, про що подала відповідну заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де за її заявою заведено та зареєстровано спадкову справу №52 за 2015 рік, номер у Спадковому реєстрі 57164152, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39743121 від 27.02.2015 року (а.с.12).

30 вересня 2022 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №52 за 2015 рік, зареєстроване в реєстрі за №350. Даним свідоцтвом нотаріусом посвідчено, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 43/100 (сорок трьох сотих) частини житлового будинку АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцю на підставі рішення Маньківського районного суду від 26 листопада 1981 року, зареєстровано у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за р.№2519 в книзі №9. Право власності на вказане спадкове майно зареєстровано 30.09.2022 року на праві приватної власності за позивача, ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2022 року №311323698. (а.с.13, 14,15).

Рішенням Маньківського районного суду від 26 листопада 1981 року було розділено домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (позивача матері та батька). Даним рішенням суду визнано право власності за ОСОБА_5 на 57% домоволодіння по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 залишено у власності 43% вказаного домоволодіння. (а.с.16-20).

Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.03.2023 року за №325041520, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за вказаними параметрами за адресою АДРЕСА_2 , значиться два власники із спільною частковою власністю: ОСОБА_1 , позивач по справі із часткою 43/100 та ОСОБА_6 із часткою 57/100. При цьому, підставою виникнення права власності вказано договір купівлі - продажу, 937, 06.05.1988, Маньківська державна нотаріальна контора. (а.с.21-22).

Як вбачається з фотокопії договору купівлі - продажу від 6 вересня 1988 року, посвідченого державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Старосвітською О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №937, ОСОБА_7 (попереднє прізвище ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_9 ) продала, а ОСОБА_6 купила 57/100 частин будинку з прибудовою в АДРЕСА_2 . (а.с.23-24).

Разом з тим, за наявними даними, ОСОБА_6 у даному житловому будинку АДРЕСА_2 взагалі не проживала і не була зареєстрована, що підтверджується даними будинкової книги (а.с.25-28).

Даними будівельного паспорта на земельну ділянку підтверджується, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 , виділена під забудову ОСОБА_4 одноосібно. Довідка Маньківської селищної ради від 16.03.2023 року №198, видана ОСОБА_1 , підтверджує, що згідно облікових даних ЗКК (земельно - кадастрової книги) Маньківської селищної ради смт. Маньківка, рахується земельна ділянка за ОСОБА_1 , (покійний), загальною площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.29-34).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_6 не тільки не проживала у даному будинку, а взагалі там не з`являлась після купівлі частини будинку, не опікувалась ні будинком, ні земельною ділянкою, як весь житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, так і вся земельна ділянка були повністю у відкритому, добросовісному та безперервному користуванні позивача батька ОСОБА_4 до смерті. Вже після смерті батька цим майном повністю володіє і користується тільки позивач.

Викладені обставини підтверджуються письмовими заявами жителів смт. Маньківка Уманського району Черкаської області - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Даними заявами зокрема підтверджуються відомі заявникам обставини того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Маньківського (нині Уманського) району Черкаської області, до дня смерті постійно проживав у своєму будинку по АДРЕСА_2 . Також інформується, що після розлучення зі своєю дружиною ОСОБА_5 , вказаний будинок було розділено між ними по рішенню суду, після чого ОСОБА_5 (після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 ) продала у 1988 році свою частину будинку ОСОБА_6 . Також відомо про те, що ОСОБА_6 у вказаному будинку по АДРЕСА_2 не проживала взагалі, проживала вона в смт. Буки Маньківського району Черкаської області, відомо що там вона і померла у 2011 році. Також інформується, що відомо про те, що ОСОБА_6 за життя ще відколи у 1988 році купила частину вказаного будинку, дозволила ОСОБА_4 повністю користуватись вказаним будинком, про це вона говорила, також розповідав про це ОСОБА_4 за життя. ОСОБА_6 не з`являлась у даному будинковолодінні, не опікувалась ні будинком, ні земельною ділянкою, весь житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, вся земельна ділянка були повністю у користуванні ОСОБА_4 до смерті. Вже після його смерті цим майном повністю володіє, користується і опікується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка покійного ОСОБА_4 (а.с.57-58, 59-62).

На позивача замовлення виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу АДРЕСА_2 . (а.с.36-43).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Буки Уманського (колишнього Маньківського) району Черкаської області (а.с.45).

Буцькою селищною радою листом від 10.04.2023 року №02-26/449 повідомлено, що згідно актового запису №27 від 25 серпня 2011 року зареєстровано факт смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Повідомлено, що від імені ОСОБА_6 посвідчено три заповіти від 08.07.2002 року №149, від 08.07.2002 року №150, від 22.07.2011 року №92. Також проінформовано, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45).

У зв`язку з тим, що Буцькою селищною радою листом від 10.04.2023 року №02-26/449 повідомлено про наявність заповітів, адвокатом Наумець О.І., скеровано адвокатський запит до Буцької селищної ради з проханням надати копії вказаних заповітів, посвідчених Буцькою селищною радою від імені ОСОБА_6 від 08.07.2002 року №149, від 08.07.2002 року №150, від 22.07.2011 року №92. (а.с.45,47).

У відповідь на адвокатський запит, Буцькою селищною радою листом від 14.07.2023 року №02-26/905 направлено копії вказаних заповітів від 08.07.2002 року №149, від 08.07.2002 року №150, від 22.07.2011 року №92 з копіями витягів зі Спадкового реєстру про реєстрацію заповітів. (а.с.48).

З наявної інформації вбачається, що заповітом від 08.07.2002 року за р. №149 ОСОБА_6 усе своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_3 . (а.с.49).

Заповітом від 08.07.2002 року за р.№150 ОСОБА_6 належне їй право на 57/100 (п`ятдесят сім сотих) частин будинку з прибудовою, що розташовані в АДРЕСА_4 на присадибній земельній ділянці розміром 0,05 га., та усе своє майно заповіла своєму синові ОСОБА_3 (а.с.51).

Заповітом від 22.07.2011 року за р. №92 ОСОБА_6 усе своє майно заповіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . (а.с.53).

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20.07.2012 року у справі №2312/362/2012 року визнано заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , Буцькою селищною радою, Маньківського району Черкаської області, зареєстрований за №92 на ім`я ОСОБА_12 , недійсним. Рішення суду вступило в законну силу 31.07.2012 року. (а.с.55-56).

Таким чином, останній заповіт, вчинений ОСОБА_6 на все її майно, визнано недійсним.

Вирішуючи даний спір суд керується наступним.

У відповідності до ч. 3 ст. 1254 ЦК України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед цим.

У відповідності до ч. 4 ст. 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. У даному випадку, встановлені виключення не поширюються на обставини даної справи за відсутністю підстав для цього.

Таким чином, наявними є обставини того, що позивач відкрито, добросовісно, безперервно володіє усім житловим будинком АДРЕСА_2 , дотримуючись вимог щодо приписів законодавства про зобов`язання власності в частині тягаря утримання майна, не порушення прав інших осіб та держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У відповідності до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (ч. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України).

Оскільки позивач є спадкоємцем свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , тому у відповідності до ч. 2 ст. 344 ЦК України має право приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володів мій батько, що у свою чергу як наслідок, свідчить про наявність сукупних підстав для набуття права власності на майно за набувальною давністю.

За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства - ст. 14 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного Кодексу України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права.

Частина 4 ст. 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує.

Згідно ст. 322 ЦКУкраїни власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 14, 15, 16, 225, 231, 317, 319, 322, 328, 344, 1254, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 ), право власності на 57/100 (п`ятдесят сім сотих) частини житлового будинку АДРЕСА_2 , згідно найменувань даних технічного паспорта.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський