Справа № 302/503/24
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

22.04.2024 позивач звернувся до суду з позовом до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в цілій частці, в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належав житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , який був ним побудований орієнтовно в 1965 році. Цей житловий будинок належав за життя батьку позивача одноосібно, та такий не був спільним майном подружжя, оскільки будинок батько позивача збудував в 1965 році, а шлюб уклав з ОСОБА_4 , 1945 р.н., 30 січня 1968 року. Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я ОСОБА_2 за життя проведена не була. За цих підстав у ОСОБА_2 на час смерті був відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який був ним збудований, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0,20 га виділена під будівництво та обслуговування вищевказаного житлового будинку не була приватизована за життя батьками позивача. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на нерухоме майно померлого, в тому числі і житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина та позивач із сім`єю. На час смерті ОСОБА_3 з нею постійно проживали та були зареєстровані позивач з сім`єю. Позивач вважається спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки на час смерті своїх батьків фактично, постійно, більше шести місяців проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцями, та протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовився від прийняття спадщини. Заповітного розпорядження за життя батьки позивача не залишили. Спадкове майно батьків ОСОБА_1 не є спірним. Однак приватний нотаріус Дунаєв Ю.М. виніс постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно яких позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Крім того, позивачу за аналогічних підстав нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на 1/2 частку у праві власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями. На даний час позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, що є предметом позовних вимог, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавців, що стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.04.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Позивач на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з позицією підтримки позову.

Відповідач Пилипецька сільська рада Хустського району Закарпатської області в особі секретаря сільської ради Петканич В. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без участі органу місцевого самоврядування, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Розтока Міжгірського району Закарпатської області у віці 59 років, про що в Книзі реєстрації смертей 03.02.2005 року відділом РАЦС Міжгірського райуправління юстиції Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за №14, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Розтока Міжгірського району Закарпатської області у віці 66 років, про що в Книзі реєстрації смертей 18.10.2011 року виконкомом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за №28, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружилися ІНФОРМАЦІЯ_5 ; після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 , що вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 .

Згідно з постанови приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 20.03.2024 року №40/02-31 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на момент його смерті за цією адресою разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1945 р.н., - дружина, ОСОБА_1 , 1979 р.н., син, ОСОБА_7 , 1981 р.н., невістка, ОСОБА_8 , 2003 р.н.,- внучка; на випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповітів не складав; спадщину на 1/2 частку ОСОБА_1 прийняв шляхом постійного спільного проживання разом з спадкодавцем; ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, однак нотаріус відмовив у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище майна.

Згідно з постанови приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 20.03.2024 року № 41/02-31 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день своєї смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , на момент її смерті за цією адресою разом з нею постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1979 р.н.,- син, ОСОБА_7 , 1981 р.н., - невістка, та ОСОБА_8 , 2003 р.н., - внучка, ОСОБА_9 , 2005 р.н., - онук; на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповітів не складала; спадщину ОСОБА_1 прийняв шляхом постійного спільного проживання разом з спадкодавцем; ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався, однак нотаріус відмовив у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище майна.

Згідно з випискою з погосподарської книги від 09.06.2021 року №742, яка видана Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області, житловий будинок АДРЕСА_1 побудований орієнтовно в 1965 році, свідоцтва на право власності на цей житловий будинок сільською радою не видавалося; цей будинок розташований на земельній ділянці в урочищі «Біля хати» площею 0,20 га; власником вищенаведеного будинку був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» від 20.03.2024 року №33 станом на 31.12.2012 рік право власності на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу, який виготовлений КП «Міжгірське БТІ» від 01 березня 2024 року, реєстраційний номер ТІ01:9234-6847-2595-3861, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований орієнтовно в 1965 році. Біля будинку споруджено літню кухню, два сараї, вбиральню. Будинок уявляє собою одноповерхову будівлю, загальною площею 97,61 кв.м., житлова площа 32,68 кв.м. Будинок має такі приміщення: дві житлові кімнати площами 14,19 кв.м., 18,49 кв.м.; два коридори 15,75 кв.м., 9,89 кв.м, кухню 23,60 кв.м.; санвузол 7,13 кв.м.; котельня 8,56 кв.м.

Згідно з звітом про оцінку житлового будинку ПП «Експерт Сервіс», дійсна загальна вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 станом на 28.03.2024, - складає 185575 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповітів за життя не складав. За життя ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належав будинок, що розташований в АДРЕСА_1 . Після відкриття спадщини вищенаведений будинок успадкували у рівних частках його дружина- ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 шляхом постійного спільного проживання разом з спадкодавцем. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На випадок своєї смерті вона заповітів не складала, спадщину за її майном прийняв її син- ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги шляхом постійного спільного проживання з спадкодавцем. Згідно з постанов приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 20.03.2024 року №, №40/02-31, 41/01-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це майно відсутні правоустановчі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище майна.

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановами приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ці постанови унеможливлюють оформлення ним спадщини у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Розподіл судових витрат між сторонами

Суд враховує те, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1855 грн 75 коп та ту обставину, що відповідач визнав позов до розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить грошову суму 927 грн 88 коп.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок під реєстраційним номером АДРЕСА_1 , в цілій частці, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить суму 927 грн 88 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка