Провадження № 6/643/550/24
УХВАЛА

24.10.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Паньшиної О.С.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 643/12860/17 від 18.03.2019 року

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

до ОСОБА_1

заінтересована особа Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові

Східного міжрегіонального міністерства юстиції

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-заявник) звернулася до Московського районного суду м. Харкова із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 643/12860/17 від 18.03.2019 року, виданий Московським районним судом м. Харкова.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те, що 22 жовтня 2018 року рішенням Московського районного суду м. Харкова було відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, постановою Харківського апеляційного суду скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь стягувача заборгованість за кредитним договором б/н від 22.02.2012 року у розмірі 40 264, 00 грн., з яких 4 500, 00 грн заборгованість за кредитом, 32 664, 56 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 100, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією. Після набрання законної сили постанови Харківського апеляційного суду, судом 18.03.2019 року було видано виконавчий лист у справі № 643/12860/17 та пред`явлено ПАТ КБ «ПриватБанк» до виконання у Московський ВДВС м. Харкова Головного управління юстиції у Харківській області. 08.04.2019 року постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГУЮ у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 58801858 на підставі виконавчого листа у справі № 643/12860/17 виданий 18.03.2019. 23.07.2021 року старшим державним виконавцем Московського ВДВС у м. Харкові СМУЮ Ісаєвою Є.А. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Стягувач мав змогу повторно звернутися до органу виконавчої служби протягом 3 років з дня, наступного за днем повернення виконавчого документу, а саме до 24.07.2024 року. Однак, стягувач у встановлені строки не звернувся до ВДВС, та не надав виконавчий лист у встановленому порядку. Таким чином, стягувачем був пропущений даний строк, що позбавило його права в пред`явленні виконавчого документу до виконання. У зв`язку з цим, заявник вважає що виконавчий лист у справі № 643/12860/17, виданий 18.03.2019 року Московським районним судом м. Харкова є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 15.10.2024 року Московський районний суд м. Харкова прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 643/12860/17 від 18.03.2019 року, виданого Московським районним судом м. Харкова за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовив у задоволенні клопотання заявника про зупинення стягнення за виконавчим листом по справі № 643/12860/17, судове засідання призначив на 24.10.2024 року.

23.10.2024 року представником стягувача подано заперечення на заяву в порядку ст. 432 ЦПК України. Обґрунтовуючи заперечення представник стягувача зазначає, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката. Доводи поданої заяви ОСОБА_1 зводяться до того, що стягувачем (АТ КБ ПриватБанк) був пропущений строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а саме стягувач мав право звернутись до виконавчої служби до 24.07.2024. Разом з цим, нормативно не передбачено можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо стягувачем пропущено строк на пред`явлення виконавчого документу. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк», як стягувач у ВП №58801858 не позбавлений права звернення до суду з заявою в порядку ст. 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Виконавчий лист у ВП № 58801858 повернуто постановою від 23.07.2021 з підстав відсутності майна на яке можна звернути стягнення (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»), що свідчить про невиконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Доказів добровільного виконання судового рішення у справі № 643/12860/17 заявником не надано. У зв`язку з цим, постановлення судом ухвали про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню призведе до порушення прав АТ КБ ПриватБанк на отримання виплат за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 22.10.2018 у справі № 643/12860/17.

23.10.2024 року представником стягувача подано заяву про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.10.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 23.10.2024 року Московський районний суд м. Харкова клопотання представника стягувача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні, призначеному на 24.10.2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнив.

У судовому засіданні 24.10.2024 року заявник підтримала заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та просила її задовольнити.

У судовому засіданні 24.10.2024 року представник позивача заперечила щодо задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин.

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у випадку пропуску строку на його пред`явлення до виконання, якщо він виданий компетентним судом у відповідності до вимог закону і є належним виконавчим документом, який не виконано боржником.

Як на тому наголошено у постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 756/2078/13-ц порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, такий строк за законом може бути поновлений судом. Встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження рішення дій чи (бездіяльності) державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.10.2018 року у справі № 643/12860/17 у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 22.02.2012 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01.02.2019 позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 22.02.2012 року у розмірі 40 264, 00 грн, з яких 4 500, 00 грн. заборгованість за кредитом, 32 664, 56 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 100, 00 грн. заборгованості за пенею та комісією. У задоволені позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 768, 00 грн судового збору.

На виконання вказаного судового рішення Московським районним судом м. Харкова 18.03.2019 було видано виконавчий лист у справі № 643/12860/17.

08.04.2019 року постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження № 58801858 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/12860/17.

23.07.2021 року постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова СМУЮ повернуто виконавчий лист, виданий Московським районним судом м. Харкова у справі № 643/12860/17 з підстав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» мав право повторно пред`явити виконавчий лист у строк до 24.07.2024 року.

Водночас, відповідно до п. 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Таким чином, станом на день розгляду поданої заяви строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 643/12860/17, виданого 18.03.2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 40 264, 00 грн. та судового збору у розмірі 3 768, 00 грн., не сплив.

За таких обставин, доводи заявника про те, що виконавчий лист у справі № 643/12860/17, виданий Московським районним судом м. Харкова 18.03.2019 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

Підсумовуючи вищевикладене суд зазначає, що заявником не зазначено жодних правових підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 643/12860/17 від 18.03.2019 року, виданого Московським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 260, 261, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 643/12860/17 від 18.03.2019 року, виданого Московським районним судом м. Харковаза позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

2. Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.10.2024 року.

Суддя Н.В. Новіченко