КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/1624/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5156/2024Головуючий у суді першої інстанції - Ковбель М.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Домітращук Іриною Михайлівною, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просили стягнути з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду у розмірі 68 146,17 грн, з яких: 57 006,17 грн - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу; 1 500,00 грн - вартість проведення експертного авто-товарознавчого дослідження; 9 640,00 грн - вартість послуг з навантажувально-розвантажувальних робіт, та моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 30.03.2017 на а/д Київ-Одеса, відбулось ДТП за участі транспортного засобу позивачів «HYUNDAI» д.н.з. НОМЕР_1 та відповідача трьох колісний мотоблок марки «FORTE». Внаслідок зіткнення транспортних засобів, позивачі вимушені були скористуватись послугами евакуатора, та для встановлення вартості матеріального збитку було проведено експертне дослідження.

У результаті неправомірних та винних дій відповідача, позивачам було спричинено суттєву моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких зазнали позивачі внаслідок пошкодження транспортного засобу та неможливістю ним користуватись тривалий термін. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав (т. 1 а.с. 3-9, 184).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.10.2022 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 68 146,17 грн, 1 119,44 грн витрат на оплату судового збору та 5 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 73 265,66 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн та 704,80 грн витрат на оплату судового збору, а всього 5 704,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 2 а.с. 174-176).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що перелік робіт з відновлювального ремонту суттєво відрізняється від переліку пошкоджень, завданих при ДТП. Окрім того, позивачами не доведено заявлений розмір моральної шкоди (т. 2 а.с. 181-185).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2017 на а/д Київ-Одеса, водій ОСОБА_1 , керуючи трьох-колісним транспортним засобом (мотоблоком) марки «FORTE», при виникненні перешкоди у вигляді дорожньо-огороджувальної тумби, не вжив заходів для зменшення швидкості і безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив виїзд на ліву смугу для руху автодороги Київ-Одеса, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_3 .

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30.03.2017 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку № 83 від 11.04.2017 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 від пошкоджень отриманих внаслідок ДТП, складає 47 542,55 грн (т. 1 а.с. 34-36зв.)

Згідно висновку експертів КНІСЕ за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 18386/18-54 від 02.11.2018, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «HYUNDAI» реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, від 30.03.2017 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 57 006,17 грн (т. 1 а.с. 115-121).

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під оціненою шкодою розуміється процес визначення вартості майна на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності та враховуючи, що позивачами доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове забезпечення позову.

Посилання апелянта на те, що різними експертними висновками встановлено різну вартість відновлювального ремонту є безпідставним, оскільки, піддаючи сумніву наданих позивачами експертний висновок № 83 від 11.04.2017, судом було задоволено клопотання відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи.

Згідно ухвали суду від 26.07.2018 експертів попереджено про кримінальну відповідальність, як то передбачено ч. 7 ст. 102 ЦПК України.

Так як експертизи це доволі часте явища у спорах по ДТП, тому треба дотримуватися вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, яка передбачає повідомлення експерта про кримінальну відповідальність та наявність вказівки в дослідженні, що воно подається до суду. Якщо такі відомості в експертному висновку відсутні, тому суд може не взяти його до уваги. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 16.11.2022 у справі № 335/2566/18.

Отже, з огляду на те, що висновок експерта № 83 від 11.04.2017 не містить попередження про кримінальну відповідальність, тому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв його до уваги, та дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог на підставі висновку експертів КНІСЕ № 18386/18-54 від 02.11.2018. До того ж, зазначений висновок відповідачем не спростовано.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її задавала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачами заявлено відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн на кожного. На підтвердження заявлених вимог позивачами було надано копії виписок з амбулаторної картки хворого, та копії кредитних договорів.

Перевіривши надані докази у контексті позивних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлений розмір моральної шкоди є значно завищеним та не підтвердженим належними доказами, тому обґрунтовано зменшив його до 5 000,00 грн з кожного.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 5, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Домітращук Іриною Михайлівною, залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді