Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2037/24

24 жовтня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 20.10.2022 року вона зареєструвала в Управлінні надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради, шлюб із відповідачем ОСОБА_2 , актовий запис №24.

Зазначає, що після одруження вона змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_4 », яке (прізвище) бажає на даний час відновити.

У шлюбі з відповідачем дітей у них немає, однак розірвати шлюб за взаємного згодою подружжя в органах державної реєстрації актів цивільного стану вона не може, оскільки цього не бажає відповідач.

Вказує, що на перших порах сімейного життя у них були менш-більш нормальні дружні стосунки, однак уже тривалий час подружнє життя не складається.

Причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що у них з відповідачем як виявилося різні характери та погляди на життя, на сімейні цінності, на ведення господарства, тощо, в результаті чого між ними постійно виникали непорозуміння і конфлікти.

Стверджує, що вона старалася зберегти сім`ю, проте їх відносини погіршувалися і в результаті склалося таке відношення, як нетерпимість один до одного, оскільки вони не могли з часом знайти спільної мови навіть при вирішенні самих елементарних побутових питань.

Разом з тим, як на основну причину розпаду їхньої сім`ї позивач посилається на ту обставину, що відповідач постійно вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, а саме час від часу наносив їй побої, спричиняючи фізичну біль. Крім того останній постійно обзиває її різними непристойними словами, принижуючи її честь і гідність як жінки, в присутності посторонніх осіб і відповідно більше терпіти таку неправомірну поведінку відповідача вона не бажає.

Впродовж останнього часу вони не підтримують подружніх стосунків і фактично разом не проживать, так як відповідач майже весь час проводить у своїх батьків.

Такі обставини привели до остаточного розпаду їхньої сім`ї.

У зв`язку з наведеним, вона переконливо вирішила розірвати шлюб з відповідачем, який (шлюб) став носити формальний характер. Вони перестали цікавитися один одним як дружина і чоловік, втративши взаємні почуття підтримки та поваги. На даний час вони стали один одному зовсім чужими, а тому позивач вважає неможливим перебування в шлюбі з відповідачем, який вичерпав себе як такий і майбутнього в нього немає.

Також вважає, що недоцільно надавати їм термін на примирення, оскільки воно вже неможливе, так як неприязні стосунки між ними тривають вже досить довго, що і змусило її прийняти рішення про звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, натомість її представник, адвокат Гураш М.В. подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не прибув, однак надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій він просить провести розгляд даної справи без його участі, зазначивши, що з урахуванням викладених у його заяві обставин він не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 та згідний на розірвання шлюбу.

Дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 20.10.2022 року в Управлінні надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради, актовий запис №24 (а.с.6).

Дітей від даного шлюбу у сторін по справі немає.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється як тривалий, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин, зокрема позивач не має наміру підтримувати їх в подальшому, і наміру зберегти сім`ю у неї немає, з підстав, викладених у її позовній заяві. Відповідач в свою чергу, також не заперечує щодо задоволення даного позову і розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та ОСОБА_1 .

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Також, у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 слід відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.80, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ою, який зареєстрований 20.10.2022 року в Управлінні надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради, актовий запис №24 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_6 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Грещук Р.П.