Справа № 950/1310/24
Номер провадження 2-др/950/9/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2024 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,
при секретарі Радковській О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування майнової, моральної шкоди та штрафних санкцій;
Рішенням Лебединського райсуду від 04.10.2024 року, яке ухвалене у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування майнової, моральної шкоди та штрафних санкцій, вимоги позивача задоволені повністю.

Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди і штрафних санкцій у розмірі 2 197 577,85 грн.

Стягнуто з із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )судовий збір в розмірі 15 140 грн. 20 коп. на користь державного бюджету: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

09.10.2024 року представник позивача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи це тим, що рішенням суду від 04.10.2024 року не вирішене питання про судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи і просила стягнути кошти на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката Берестовської С.О. в сумі 20 000 грн. 00 коп.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надала суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, заяву про винесення додаткового рішення підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання теж не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З ордерів та акту (а.с. 43, 65), досліджених в судовому засіданні вбачається, що під час розгляду спору адвокат Берестовська С.О. надавала ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у вигляді надання усних та письмових консультацій, складання процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в суді.

З квитанції (а.с. 69), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що 24.07.2024 року позивач ОСОБА_1 отримав від адвоката Берестовської С.О. послуги у виді правової допомоги на суму 20 000 грн. та оплатив їх в повному обсязі.

З договору (а.с. 66-67), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 24.07.2024 року між адвокатом Берестовською С.О. та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір, яким врегулювано об`єм, порядок надання, вартість правової допомоги.

Вивчивши матеріали справи, суд бере до уваги, що питання про стягнення судових витрат під час розгляду справи вирішено не було і вважає необхідним ухвалити у справі додаткове рішення та стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, так як в судовому засіданні було встановлено, що під час розгляду цивільної справи про стягнення коштів на відшкодування майнової, моральної шкоди та штрафних санкційпозивачем було отримано від адвоката професійну правничу допомогу і оплачено її вартість.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1, п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд бере до уваги, що питання розподілу судових витрат, у тому числі і витрат на оплату послуг адвоката, вирішується за наслідками розгляду справи і враховує доводи представника позивача щодо необхідності стягнення коштів на оплату правничої допомоги, так як останнім на обґрунтування своїх вимог до суду поданодоговір про надання правової допомоги від 27.04.2024 року (а.с. 66-67) квитанцію та акт виконаних робіт (а.с. 65, 69), з яких вбачається, що представник позивача адвокат Берестовська С.О. надала у даній справі правничу допомогу і її вартість була оцінена в сумі 20 000 грн.

Станом на 04.10.2024 року адвокатом надано замовнику професійну правничу допомогу у вигляді надання усних та письмових консультацій, складання процесуальних документів, представництво інтересів клієнта в суді на суму 20 000 грн.

Суд враховує те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду.

Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги внаслідок її неспівмірності та доказів неспівмірності заявлених витрат фактичному обсягу правничої допомоги адвоката відповідачем та його представником суду також не подано.

При цьому, суд бере до уваги те, що сторона позивача не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності інших осіб, які беруть участь в справі, на підставі наявних у справі доказів.

Тому суд бере до уваги доводи представника позивача і вважає необхідним ухвалити у справі додаткове рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат, у тому числі і витрат на оплату послуг адвоката за наслідками розгляду справи та задовольнити позовні вимоги в частині стягнення судових витрат в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 133, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України;

В И Р І Ш И В:

Ухвалити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів на відшкодування майнової, моральної шкоди та штрафних санкційдодаткове рішення.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО