Справа № 283/396/24
провадження №2/283/318/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області,

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін

08.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача в обґрунтування якої зазначив, що 14.03.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області між сторонами був зареєстрований шлюб. Від близьких стосунків з відповідачкою у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27.07.2023 року шлюб між сторонами був розірваний. Згідно з судовим наказом Малинського районного суду Житомирської області від 01.08.2023 наказано стягувати із ОСОБА_2 на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу.

На підставі судового наказу № 283/1815/23 від 04.08.2023 постановою державного виконавця 09.08.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72475718. Згідно з довідкою державного виконавця відповідачка не сплачує аліменти, заборгованість станом на 01.02.2024 року складає 20 921,45 грн.

31 травня 2023 року відповідачка за місцем їх спільного проживання вчинила домашнє насильство відносно доньки, а саме висловлювалась нецензурною лайкою в її адресу, чим завдала шкоди її психічному здоров`ю. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 23.06.2023 по справі № 283/1487/23 ОСОБА_2 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Після вчинення домашнього насильства відповідачка залишила місце реєстрації проживання, наразі вона мешкає у будинку своїх батьків по АДРЕСА_1 .

Дитина проживає з позивачем, перебуває на його утриманні та вихованні. Відповідачка веде асоціальний спосіб життя, не працює, зловживає алкогольними напоями, постійно змінює співмешканців, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, аліментів не сплачує. Впродовж останніх кількох років позивач самостійно займається утриманням, доглядом, лікуванням та вихованням дитини, створює необхідні умови для навчання та відпочинку.

Перед зверненням з цим позовом до суду ОСОБА_1 разом з донькою поїхали навідати відповідачку за місцем її проживання, однак побачили безлад у будинку, пусті пляшки з-під горілки та чоловіка, який спав з нею в кімнаті. Така поведінка матері вкрай негативно впливає на духовний та психологічний стан дитини, викликає у неї нездорові реакції та може призвести до непередбачуваних наслідків.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки сплачений судовий збір.

Явка сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 27.03.2024 зазначила, що не ознайомилася з позовною заявою, а тому вимоги не визнає. В подальшому, 04.04.2024 ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник заінтересованої особи начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Суханова А.В., яка діє на підставі довіреності № 256/03-32 від 27.03.2024, в судових засідання відносно позову ОСОБА_1 не заперечила, надала суду відповідний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Після реєстрації шлюбу 14.03.2015, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 27 липня 2023 року по справі № 283/1373/23, шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 13-14).

Згідно з судовим наказом Малинського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року по справі № 283/1815/23, стягнуто з боржника ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28.07.2023 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

Постановою державного виконавця Малинського ВДВС від 09 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження № 72475718 на підставі вищевказаного судового наказу (а.с.16).

Згідно з розрахунком заборгованості по виконавчому провадженню № 72475718, станом на 01 лютого 2024 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 20 921,45 грн (а.с.17).

Відповідно до довідки Малинської міської ради №1335 від 06.10.2023, ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , і перебуває на його утриманні (а.с.18).

Довідкою Малинської міської ради №212 від 01.02.2024 підтверджено, що мама ОСОБА_3 у вихованні та утриманні дитини участі не приймає (а.с.19).

Згідно з характеристикою №25 від 02.02.2024 за підписом директора Малинського ліцею №3, ОСОБА_3 навчається в ліцеї з першого класу, зарекомендувала себе як дисциплінована учениця, має навчальні досягнення середнього і достатнього рівнів, займає посаду старости класу. Мама ОСОБА_2 не приділяє належну увагу вихованню доньки. ОСОБА_6 виховують тато ОСОБА_1 і бабуся ОСОБА_7 (а.с.21).

Згідно з характеристикою №213 від 01.02.2024 за підписом секретаря Малинської міської ради, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, відповідальний, привітний, дружелюбний, трудолюбивий, користується повагою та авторитетом серед сусідів, спиртні напої не вживає, не палить, має на утриманні неповнолітню дитину (а.с.22).

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року по справі №283/1487/23, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 ч.1 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до дочки та застосовано до неї стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (а.с.33-34).

Відповідно до Акту обстеження умов від 23.03.2024, складеного за участю начальника Служби у справах дітей ОСОБА_8 та головного спеціаліста Служби у справах дітей Новицької О., комісією, що проводила обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження, відзначено задовільні умови проживання, утримання та виховання дитини, яким займається її батько ОСОБА_1 . Дитина має дружні стосунки з батьком.

Згідно з психологічним висновком від 25.03.2024, психологом центру проведено із ОСОБА_9 опитування та проективні методики направлені на визначення відношення дитини до своїх батьків, за результатами яких рекомендовано дівчинці проживати з батьком, де створені всі належні умови.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради, №221 від 09.05.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно з ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 150 СК України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позивачем належними доказами доведено ухилення від виконання відповідачем обов`язків по вихованню доньки, що полягає в не забезпеченні продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, матеріальним утриманням, не відвідуванні та не спілкуванні з дитиною.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування при розгляді справ щодо позбавлення батьківських справ є обов`язковою.

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області встановлено свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини.

Враховуючи нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї доньки ОСОБА_3 .

Відповідачка добровільно самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує її духовний та фізичний розвиток, належне харчування та навчання.

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачка у ході судового розгляду справи висловила свою позицію щодо питання позбавлення її батьківських прав та погодилась з таким позбавленням.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що визнання відповідачкою позову є її диспозитивним правом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідачка не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Враховуючи вище викладене, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 12,23,76,81,258,259,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканку АДРЕСА_1 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя