Провадження № 2/127/3709/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між сторонами 15 травня 2021 року був зареєстрований шлюб у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом №237. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на життя, вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. При цьому вказувала, що син проживає разом з нею, знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідач же допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатний, здоровий, має постійний дохід, а тому може забезпечити утримання сина. За вказаних обставин також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, однак надав заяву в якій зазначив, що він позов визнає в повному обсязі та просить суд розірвати шлюб, строк на примирення не надавати, а також вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору сплаченого при подачі позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Судом установлено, що 15 травня 2021 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом №237.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе.

Позивач з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №529- та №529- від 24 липня 2023 року.

Відповідач проживає окремо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , доказів надання допомоги на утримання дитини до суду не надав.

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині припинення шлюбу та обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на встановлені обставини не підтримання шлюбних відносин, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу.

Що стосується вимог про стягнення аліментів на малолітню дитину, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років з 1 січня 2563 гривні.

Дитині - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день ухвалення рішення суду виповнилося 3 роки.

Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню сина не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів).

Визначаючись щодо способу та розміру стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до його повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги відсутність доказів щодо неможливості відповідачем утримувати дитину. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі про який клопоче позивач.

При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст.182 СК України.

При цьому, суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

Крім того, суд звертає увагу позивача на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 07 серпня 2024 року.

У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141,142 ЦПК України.

Враховуючи визнання відповідачем позову відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за вимогу щодо розірвання шлюбу, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом за вимогу про розірвання шлюбу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то з відповідача на користь держави слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 104, 105, 112, 180-183, 191 СК України, ст. 13, 81, 141, 142, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 травня 2021 року у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №237.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 07 серпня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 605,60 грн судового збору та на користь держави 1211, 20 грн судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.) судового збору, сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції №0.0..1 від 02 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: