Провадження №: 2/336/2463/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянув у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, ОСОБА_3 , про перерозподіл часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача адвокат Кошліченко Н.В. з позовною заявою, в якій просить перерозподілити частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 замість 1/3 частки, за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 замість 1/3 частки; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість 212464,38 грн., та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 та у порядку спадкування за законом на 1/2 частку вказаної квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 1993 році ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали у власність по 1/3 частці двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,52 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 , виданого 09.06.1993 року концерном «Запоріжабразив». 12.12.1997 року ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу № 836, зареєстрованого Запорізькою будівельною товарною біржею, придбав у ОСОБА_5 у власність 13/25 часток сусідньої квартири АДРЕСА_2 , а саме кімнату № 2 площею 13,8 кв.м. та балкон площею 1,02 кв.м. Право власності на 13/25 часток квартири АДРЕСА_3 було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 17.12.1997 року за реєстровим № 37073, що підтверджується реєстраційним надписом на вказаному договорі купівлі-продажу. Після цього Державним комунальним підприємством «Градпроект» у 1997 році було розроблено проект перепланування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 на замовлення та за особистою заявою від 01.10.1997 року ОСОБА_5 на проведення перепланування. На розроблення проекту перепланування квартир АТ «Запорізький абразивний комбінат» було надано дозвіл на перепланування вказаних квартир, що підтверджується листом за вих. № 5/7289 від 01.10.1997 року. Придбана ОСОБА_4 кімната № 2 квартири АДРЕСА_3 складала 13/25 часток квартири, мала спільну стіну із квартирою АДРЕСА_4 , у цій стіні було зроблено дверний отвір, а вихід із кімнати № 2 квартири АДРЕСА_3 до кімнати № 1 квартири АДРЕСА_3 було замуровано. Тобто, кімната № 2 квартири АДРЕСА_3 стала третьою кімнатою квартири АДРЕСА_4 , яка була двокімнатною, в результатів чого квартира АДРЕСА_4 із двокімнатної стала трикімнатною і її загальна площа збільшилась до 60,24 кв.м., а квартира АДРЕСА_3 відповідно з двокімнатної стала однокімнатною і її загальна площа зменшилась до 30,65 кв.м., але право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на переплановану квартиру і збільшену за площею не було оформлено та частки співвласників не змінені. 06.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено новий технічний паспорт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 60,24 кв.м. (інвентаризаційна справа № 383120/76/28436, реєстраційний номер ТІ01:9989-2001-3676-6927), що також підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу : ТІ01:9989-2001-3676-6927, та Рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради № 180 від 20.11.1997 року «Про оформлення перепланування квартири АДРЕСА_6 », за змістом якого за висновком ГУАтаМ про перепланування квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 встановлено, що за рахунок зменшення площі з двокімнатної квартири АДРЕСА_3 утворилась однокімнатна квартира (з 45,62 кв.м. до 31,6 кв.м.) збільшилась загальна площа квартири АДРЕСА_7 ; перепланування не вплинуло на стан несучих конструкцій будинку, відповідає взаємній угоді квартировласників та ЖКВ, ВН; виконавчим комітетом Шевченківської районної ради вирішено дозволити оформлення перепланування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , ЗБТІ внести зміни в технічну документацію квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 . Проте фактично ідеальні частки співвласників цього домоволодіння не відповідають розміру часток, зареєстрованих за ними, необхідно провести їх перерозподіл. Ідеальні частки співвласників квартири АДРЕСА_4 змінилися та мають такий вигляд: у ОСОБА_2 1/4 частка, замість раніше належної їй 1/3 частки, відповідно у ОСОБА_1 ідеальна частка складає 1/4 частку, замість раніше належної 1/3 частки, у ОСОБА_4 ідеальна частка складає 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 , замість раніше належної 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 . 22.02.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по 1/2 частці за кожним на однокімнатну квартиру АДРЕСА_9 , що підтверджується Інформаційно довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (загинув), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 13.10.2022 року Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №с 2569 від 13.10.2022 року та Витягом із наказу № 54 від 23.02.2023 року командира в/ч НОМЕР_3 . Після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. з метою оформлення спадщини звернулись ОСОБА_2 дружина загиблого, ОСОБА_3 син загиблого та ОСОБА_1 дочка загиблого. Між спадкоємцями було укладено нотаріальний договір, посвідчений 09.11.2023 року приватним нотаріусом ЗМНО Нарохою О.В., зареєстрованим у реєстрі за № 1431 про поділ спадщини, а саме :

ОСОБА_2 переходить у спадщину транспортний засіб Volrswagen Passat 2008 року випуску

ОСОБА_3 переходить у спадщину житловий будинок АДРЕСА_10 та земельна ділянка площею 0,0314 га кадастровий номер :07:057:0107 за адресою: АДРЕСА_10 .

ОСОБА_1 переходить у спадщину частка квартири АДРЕСА_1 та 13/25 часток квартири АДРЕСА_2 .

Проте, ОСОБА_1 приватним нотаріусом ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на тій підставі, що у наданих документах, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно, а саме Договорі купівлі-продажу № 836, зареєстрований Запорізькою будівельною товарною біржею 12.12.1997 року на 13/25 часток квартири АДРЕСА_2 , та Свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданому концерном «Запоріжабразив» 09.06.1993 року на квартиру АДРЕСА_1 , та технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 , виданому ТОВ «ЗМБТІ» 06.11.2023 року, загальна площа квартири становить 60,24 кв.м. та житлова площа становить 40,8 кв.м., що не відповідає площі, вказаній у Свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданому концерном «Запоріжабразив» 09.06.1993 року, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 належить в цілому стороннім людям.

Таким чином, для оформлення спадщини після смерті батька, позивачу необхідно привести у відповідність частки квартири АДРЕСА_4 після проведення її перепланування, а також, враховуючи, що відповідачу ОСОБА_2 належить лише 1/4 частка квартири АДРЕСА_4 , тобто її частка у квартирі є незначною, при цьому таке припинення права власності не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, також вона з 2008 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_12 , отже має інше житло, тому позивачем заявлено позовну вимогу про припинення права власності на її 1/4 частку квартири із виплатою їй грошової компенсації за вказану частку.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано з у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи Ольги Василівни (69063, м.Запоріжжя, вул. Поштова 27/29) копію спадкової справи №30/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

01.08.2024 року, на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2024, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. була надана копія спадкової справи №30/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

В підготовче судове засідання позивач та її представник не прибула, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги вона визнала в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В. в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться заява про розгляд справи без участі ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 13.10.2022 року Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №с 2569 від 13.10.2022 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на транспортний засіб Volkswagen Passat 2008 року випуску, житловий будинок АДРЕСА_10 та земельна ділянка площею 0,0314 га кадастровий номер :07:057:0107 за адресою: АДРЕСА_10 , частку квартири АДРЕСА_1 та 13/25 часток квартири АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 25.04.1987 року відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, ОСОБА_4 25.04.1987 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище « ОСОБА_9 », актовий запис № 812.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , виданого 15.06.1987 року відділом РАГС Шевченківського райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1142, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 , виданого 01.04.1997 року року відділом РАГС Шевченківської райадмінінстрації м. Запоріжжя, актовий запис № 308, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Тобто, спадкоємцями першої черги є дружина померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

21.03.2023 після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Нарохи О.В. з метою оформлення спадщини звернулись ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Між спадкоємцями було укладено договір про розподіл спадщини, посвідчений 09.11.2023 року приватним нотаріусом ЗМНО Нарохою О.В., зареєстрованим у реєстрі за № 1431, а саме:

ОСОБА_2 переходить у спадщину транспортний засіб Volkswagen Passat 2008 року випуску

ОСОБА_3 переходить у спадщину житловий будинок АДРЕСА_10 та земельна ділянка площею 0,0314 га кадастровий номер :07:057:0107 за адресою: АДРЕСА_10 .

ОСОБА_1 переходить у спадщину частка квартири АДРЕСА_1 та 13/25 часток квартири АДРЕСА_2

Проте, ОСОБА_1 приватним нотаріусом ОСОБА_7 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом на тій підставі, що у наданих документах, що посвідчують право власності спадкодавця на вищевказане майно, а саме Договорі купівлі-продажу № 836, зареєстрований Запорізькою будівельною товарною біржею 12.12.1997 року на 13/25 часток квартири АДРЕСА_2 , та Свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданому концерном «Запоріжабразив» 09.06.1993 року на квартиру АДРЕСА_1 , та технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_1 ,виданому ТОВ «ЗМБТІ» 06.11.2023 року, загальна площа квартири становить 60,24 кв.м. та житлова площа становить 40,8 кв.м., що не відповідає площі, вказаній у Свідоцтві № НОМЕР_1 про право власності на житло, виданому концерном «Запоріжабразив» 09.06.1993 року, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 належить в цілому стороннім людям, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих № 640/02-31 від 10.11.2023.

Згідно аналізу письмових доказів, невідповідність часток у квартирі АДРЕСА_1 відбулась з наступних підстав та за наступних обставин:

Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 09.06.1993 року концерном «Запоріжабразив», ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули у власність по 1/3 частці квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 45,52 кв.м. та складалась із двох кімнат.

12.12.1997 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 836, зареєстрованого Запорізькою будівельною товарною біржею, придбав у ОСОБА_5 у власність 13/25 часток сусідньої квартири АДРЕСА_2 , а саме кімнату № 2 площею 13,8 кв.м. та балкон площею 1,02 кв.м.

Право власності на 13/25 часток квартири АДРЕСА_2 було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 17.12.1997 року за реєстрованим № 37073, що підтверджується реєстраційним надписом на вказаному договорі купівлі-продажу.

У 1997 році Державним комунальним підприємством «Градпроект» розроблено проект перепланування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 на замовлення ОСОБА_5 , якою до ДКП «Градпроект» 01.10.1997 року особисто було подано заяву на проведення перепланування.

АТ «Запорізький абразивний комбінат» надало дозвіл на перепланування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , що підтверджується листом за вих. № 5/7289 від 01.10.1997 року.

Придбана ОСОБА_4 кімната № 2 квартири АДРЕСА_3 складала 13/25 часток квартири, мала спільну стіну із квартирою АДРЕСА_4 , у цій стіні було зроблено дверний отвір, а вихід із кімнати № 2 квартири АДРЕСА_3 до кімнати № 1 квартири АДРЕСА_3 було замуровано. Тобто, кімната № 2 квартири АДРЕСА_3 стала третьою кімнатою квартири АДРЕСА_4 , яка була двокімнатною.

Після здійснення перепланування квартира АДРЕСА_4 із двокімнатної стала трикімнатною і її загальна площа збільшилась до 60,24 кв.м., а квартира АДРЕСА_3 відповідно з двокімнатної стала однокімнатною і її загальна площа зменшилась до 30,65 кв.м.,

Проте, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на переплановану квартиру і збільшену за площею не було оформлено та частки співвласників не змінені відповідно.

22.02.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по 1/2 частці за кожним на однокімнатну квартиру АДРЕСА_9 , що підтверджується Інформаційно довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, від 19.04.2024 року.

06.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено новий технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 , яка є трикімнатною та складає загальну площу 60,24 кв.м. (інвентаризаційна справа № 383120/76/28436, реєстраційний номер ТІ01:9989-2001-3676-6927)

Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу : ТІ01:9989-2001-3676-6927 загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 60,24 кв.м., житлова площа 40,8 кв.м., кількість кімнат три. Обстеженням 03.11.2023 року встановлено, що загальна площа квартири змінилась із 45,52 кв.м. на 60,24 кв.м., житлова площа змінилась із 30,8 кв.м. на 40,8 кв.м. за рахунок знесення старих та встановлення нових перегородок та приєднання житлової кімнати і балкону із квартири АДРЕСА_3 , що було дозволено Рішенням Шевченківської районної ради № 180 від 20.11.1997 року.

За зверненням ОСОБА_2 ТОВ «ЗМБТІ» 05.12.2023 року із матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 , було надано копію рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради № 180 від 20.11.1997 року «Про оформлення перепланування квартири АДРЕСА_6 ».

Як вбачається зі змісту Рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради № 180 від 20.11.1997 року «Про оформлення перепланування квартири АДРЕСА_6 » за висновком ГУАтаМ про перепланування квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 встановлено, що за рахунок зменшення площі з двокімнатної квартири АДРЕСА_3 утворилась однокімнатна квартира (з 45,62 кв.м. до 31,6 кв.м.) збільшилась загальна площа квартири АДРЕСА_13 (з 45,52 кв.м. до 58,3 кв.м.) Перепланування не вплинуло на стан несучих конструкцій будинку, відповідає взаємній угоді квартировласників та ЖКВ, ВН. Виконавчим комітетом Шевченківської районної ради вирішено дозволити оформлення перепланування квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 , ЗБТІ внести зміни в технічну документацію квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 .

Оскільки фактично ідеальні частки співвласників цього домоволодіння не відповідають розміру часток, зареєстрованих за ними, то вони підлягають зміні. З урахуванням перепланувань у квартирі АДРЕСА_4 , як тих, на які наявні правовстановлюючі документи, так і тих, що були в подальшому приєднані із квартири АДРЕСА_3 , ідеальні частки співвласників цього домоволодіння змінилися та мають такий вигляд: у ОСОБА_2 1/4 частка, замість раніше належної їй 1/3 частки, відповідно у ОСОБА_1 ідеальна частка буде складати 1/4 частку, замість раніше належної 1/3 частки, у ОСОБА_4 ідеальна частка буде складати 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 , замість раніше належної 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 .

Для визначення часток власників у перепланованій і збільшеній квартирі, визначаємо, яку частку становить 15,17 кв.м. від загальної площі 60,24 кв.м.

Отже, 60,24 кв.м. : 15,17 кв.м. = 1/397 , шляхом округлення частка становить 1/4

Таким чином, 1/3 частка співвласника ОСОБА_2 у квартирі стала відповідати 1/4 частці квартири при загальній площі 60,24 кв.м.

1/3 частка співвласника ОСОБА_1 стала відповідати 1/4 частці квартири при загальній площі 60,24 кв.м.

1/3 частка співвласника ОСОБА_4 стала відповідати 1/4 частці квартири при загальній площі 60,24 кв.м.

13/25 часток (квартири АДРЕСА_3 , а саме кімната № НОМЕР_7 площею 13,8 кв.м. та балкон площею 1,02 кв.м.) стали відповідати 1/4 частці квартири АДРЕСА_4 при загальній площі 60,24 кв.м.

Таким чином, на момент смерті 08.10.2022 року ОСОБА_4 належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , яка є спадковою масою.

Враховуючи договір про поділ спадщини, ОСОБА_1 переходить частка її батька ОСОБА_4 , тобто 1/2 частка квартири АДРЕСА_4 , а загальна її частка після прийняття спадщини становить 3/4 квартири АДРЕСА_1 (1/2 частка батька та її 1/4 частка).

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1268, 1269 ЦК України такими, що прийняли спадщину, вважаються особи, які проживали із спадкодавцем на час її відкриття та не відмовились від спадщини, а також ті особи, які у шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Статтями 1222 - 1223 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності зі ст.1223 ЦК у разі відсутності заповіту визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За приписами ст.ст. 1269-1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Тобто прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Факт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Правилами ст. 1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Право власності гарантоване ст. 41 Конституції України і не може бути визнане дійсним чи не дійсним, оскільки як суб`єктивне право є можливістю здійснювати або не здійснювати будь-які дії, що прямо незаборонені законом, у даному випадку володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», викладених у п. 3.1, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до п. 4.16 ст. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Звертаючись до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 спадкоємці не мали можливості надати правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 60,24 кв.м., що складається із трьох кімнат, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було здійснено перерозподіл часток співвласників квартири та не проведено після цього державну реєстрацію змін. На теперішній час реєстрація вказаних змін у позасудовому порядку неможлива з тієї причини, що помер один із співвласників. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Непорушність права власності закріплено в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 328 зазначеного Кодексу передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 р. у справі № 6-2124цс15).

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

За змістом статі 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, що передбачено статтею 361 ЦК України.

Згідно зі статтями 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

Крім того відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі зміни часток у праві спільної власності вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що однією з підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 р. (далі за текстом - Інструкція), у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п.3.4. Інструкції, при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р. №127.

Відповідно до п.3.11 Інструкції, до розрахунку не включаються тільки самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна.

Таким чином, на теперішній час ідеальні частки співвласників спірної квартири не відповідають розміру часток, зареєстрованих за ними.

Як встановлено судом, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає позивач ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_12 .

У власності відповідача ОСОБА_2 перебуває 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 , що становить незначну частку відносно частки, що належить позивачу ОСОБА_1

ОСОБА_2 визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , що свідчить про те, що вона не заперечує проти припинення за нею права власності на належну їй 1/4 частку спірної квартири з виплатою їй грошової компенсації за вказану частку виходячи з оціночної вартості майна згідно Звіту про оцінку майна, копія якого додана до позову. Відповідач не надала жодного доказу, який би підтвердив, що припинення за нею права власності на її частку у квартирі може завдати істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї, вона має місце проживання за адресою: АДРЕСА_12 , де проживає і зареєстрована з 2008 року, тому суд не вбачає підстав для незадоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до приписів частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

У відповідності з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною другою цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Згідно із статтею 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно частини першої статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Положеннями частини першої статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом.

Один з таких випадків наведено в статті 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Верховний Суд України у постанові від 15.05.2013 по справі № 6-37цс13 зазначав, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В постанові від 02.07.2014 по справі № 6-68цс14 Верховний Суд України роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З аналізу судової практики вбачається, що поняття «незначна частка» є оціночним, тому при вирішенні спору в судовому порядку суд враховує співвідношення вартості всього майна, часток кожного, тощо.

Частка відповідача у спірному майні становить 1/4, частка позивача - 3/4, тобто частка відповідача є незначною.

За частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до абзацу 3 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Згідно Звіту про оцінку майна від 25.05.2024 року ринкова вартість трикімнатної квартири загальною площею 60,24 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_5 станом на 25.05.2024 року складає 849849,53 грн., в свою чергу вартість 1/4 її частки складає 212464,40 грн.

Позивачем ОСОБА_1 внесено на депозитний рахунок суду суму вартості частки майна у розмірі 212464,40 грн, що підтверджується оригіналом квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 18 від 10.10.2024 року через АТ «Ощадбанк».

Враховуючи, що позивачем попередньо внесено на депозитний рахунок суду вартість частки майна, суд вбачає підстави для постановляє рішення про припинення права ОСОБА_2 на 1/4 частку у спільному майні, а саме квартирі АДРЕСА_1 .

За таких обставин вимоги позивача про перерозподіл часток та визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України.

Як встановлено судом, за звернення з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6374 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 фактично визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд дійшов до висновку про повернення ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору у розмірі 3184 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1262, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76, 77, 200, 206, 247, 258-265, 315, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, ОСОБА_3 , про перерозподіл часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Перерозподілити частки у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 замість 1/3 частки, за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 замість 1/3 частки.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 212464,40 грн. (двісті дванадцять тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 40 коп.), внесену ОСОБА_1 через ОСОБА_10 10.10.2024 на депозит Державної казначейської служби України м. Київ (отримувач 820172, код отримувача 26316700, UA0001205), в якості компенсації вартості частки нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168) повернути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , сплачений на р/р № UA0008515, ГУК у Зап.обл./м.Зап.Шевчен./22030101, , МФО 899998, судовий збір, що становить 3184 (три тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 00 коп., за квитанцією від 12.06.2024 року №9345-0559-5720-8542.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3184 (три тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 00 коп..

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_12 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Ю.А. Галущенко