КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» про визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів.

Просив визнати недійсним Договір переведення боргу від 17.11.2014 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» в частині переведення боргу за картковими рахунками та за договорами банківського вкладу, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Приватбанк», а саме:

- № НОМЕР_1 від 13.01.2014;

- № НОМЕР_2 від 01.03.2013;

- № НОМЕР_3 від 09.01.2013;

- № НОМЕР_4 від 21.01.2013;

- № НОМЕР_5 від 01.10.2013;

- № НОМЕР_6 від 20.03.2013;

- карта НОМЕР_7 (для виплати заробітної плати).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , заборгованість по вкладам:

- договір банківського вкладу "Депозит Плюс" № НОМЕР_1 від 13.01.2014 року: сума вкладу 243 669.04 грн. + 335 444,32 грн. (18% річних) + 49 768,57 грн. (3% річних) + 70 031,15 грн. (інфляційні нарахування) + 102 532,52 грн. (пеня за незаконне списання) = 698 913.08 грн.;

- договір банківського вкладу "Універсальний" № НОМЕР_2 від 01.03.2013 року: сума вкладу 4 985.00 USD + 4 119,39 USD (11% річних) + 1 018,17 USD (3% річних) + 2 097,62 USD (пеня) = 12 220.18 USD (при курсі НБУ 26,8 еквівалент 327 500,82 грн.)

- договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" НОМЕР_3 від 09.01.2013: сума вкладу 26 180.99 USD + 21 031,97 USD (10,5% річних) + 5 347,38 USD (З % річних) + 11 016,59 USD (пеня) = 63 576.93 USD (при курсі НБУ 26,8 еквівалент 1 703 861,72 грн);

- договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" №№ НОМЕР_4 від 21.01.2013 від 21.01.2013 року: сума вкладу 30 410.00 USD + 24 353,95 USD (10,5% річних) + 6 211,14 1180 (3% річних) + 12 796,10 USD (пеня) = 73 771.19 USD (при курсі НБУ 26,8 еквівалент 1 977 067,89 грн);

- договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_5 від 01.10.2013 року : сума вкладу 120 000.00 грн. + 171 379,72 ПАН (18% річних) + 24 509,59 грн. (3% річних) + 168 856,32 грн. (інфляційні втрати) + 50 494,32 грн. (пеня) = 535 239 грн.

- договір банківського вкладу "Депозит плюс на 12 міс" № НОМЕР_6 від 20.03.2013 від 20.03.2013 року: сума вкладу 250 000.00 грн. + 381 082,18 грн. (18% річних) + 51 061,64 грн. (3% річних) + 351 784,00 грн. (інфляційні втрати) + 105 196,50 грн. (пеня) = 1 139 124.32 грн.

- картка НОМЕР_7: сума вкладу 13 216.32 грн. + 2 699,39 грн. (3% річних) + 18 597,16 грн. (інфляційні втрати) + 5 561,24 грн. (пеня) = 40 074.11 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що за період з 2013 року по 2014 рік між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено ряд договорів банківського вкладу.

В березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку обмежив доступ позивача до інформації на особистому кабінеті Приват24. Інформація відсутня й по день подачі позову.

Розпорядження власними коштами, розмішеними на банківських рахунках стало неможливим. Такі обмеження, можливо, були пов`язані з окупацією Криму.

Рахунки вкладника-позивача Приватбанку заблоковані.

Позивач звертався до місцевих відділень з вимогами про повернення своїх вкладів, проте, навіть співробітники кримських філій Приватбанку не знали причину блокування рахунків та доступу до інформації.

Надсилання рекомендованих листів до головного офісу Приватбанку було неможливим. Починаючи з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймалися поштою АР Крим та м. Севастополя та поверталися у зворотному напрямку. УДППЗ «Укрпошта» не здійснювала поштові відправлення ані з Криму, ані до півострова Крим. Кримська Дирекція Укрпошти припинила роботу, як і інші державні установи.

З засобів масової інформації позивачу стало відомо, що 17 листопада 2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» було укладено договір про переведення боргу за депозитними договорами усіх кримських клієнтів Приватбанка, в тому числі і позивача. При цьому, АТ «КБ «Приватбанк» в порушення ст. 22 Закону України від 05.04.2001 № 2346-111 «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» без відома та без дозволу вкладників ініціював здійснення переказу грошових коштів "кримських вкладників" (в тому числі і позивача) на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон», яка не мала ліцензії на надання фінансових послуг.

25 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Приватбанк», ТОВ «ФК «Фінілон», Міністерства фінансів України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України з проханням підтвердити або спростувати інформацію про незаконне переведення грошових коштів позивача на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон».

02 липня 2021 року Міністерство фінансів України підтвердило інформацію про те, що банк повідомляв Мінфін про укладання договорів про переведення боргу між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «Фінілон».

27.08.2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб дану інформацію не підтвердив.

Відповідно до п. 2.2.1.22. Умов та правил банківського обслуговування розміщені на сайті банку в редакції станом на 01 квітня 2014 року: «Угода про розміщенні вкладу набирає чинності з дня підписання Заяви і припиняється з виплатою Клієнту всієї суми вкладу разом з процентами, що належать відповідно до умов вкладу. При оформленні депозитів за допомогою систем дистанційного банківського обслуговування, ця угода набирає чинності з дня подачі дистанційного розпорядження (заявки) на відкриття депозитного рахунку. Дія угоди припиняється з виплатою Вкладнику всієї суми вкладу разом з процентами, що належать відповідно до умов цієї угоди.»

2.3.2.7.4.2.3. Вклад «Стандарт із щомісячною виплатою %» 2.3.2.7.4.2.3.1. Сторони мають право вимагати дострокового повернення вкладу відповідно до чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону: Клієнт - шляхом відправлення в Банк Заяви на дострокове розірвання вкладу, БАНК - шляхом виставлення повідомлення в Приват24 або через sms-повідомлення Клієнту. Повернення вкладу, проводиться з Підтвердженням Клієнту Заявки на дострокове розірвання. Сума вкладу з відсотками протягом 2 робочих для банку днів зараховується на рахунок клієнта, з якого були переведені кошти для відкриття депозитного рахунку.

Так, позивач стверджував, що відповідач не підтвердив розірвання депозитних договорів, гроші не повернув.

Позивач вказував, що договір про переведення боргу, який укладений між ПАТ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «Фінілон» порушує права позивача, оскільки позивач не надав згоди на заміну боржника у зобов`язанні, а тому є недійсним.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України та п. 3.3. Постанови Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банк зобов`язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Оскільки банк вклад не повернув, позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав та просить повернути вклади та нараховані проценти на банківські вклади та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.

Окрім цього, посилаючись на абз. 2 підпункт 32.3.2 пункту 32.3 статті Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» вказував, що є необхідність у стягненні пені у розмірі процентної ставки з відповідача, за списання коштів з рахунка без законних підстав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» про визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з АТ «КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суми вкладів з нарахованими відсотками, суми ненарахованих процентів за договорами та 3 % річних, а саме:

- за договором банківського вкладу "Депозит Плюс" № НОМЕР_1 від 13.01.2014 року: сума вкладу з нарахованими відсотками 249 953 (двісті сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 98 коп.;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" НОМЕР_3 від 09.01.2013: сума вкладу з нарахованими відсотками 26 369 (двадцять шість тисяч триста шістдесят дев`ять) доларів США 27 центів;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_4 від 21.01.2013 року: сума вкладу з нарахованими відсотками 30 794 (тридцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) доларів США 91 центи;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_5 від 01.10.2013 року : сума вкладу з нарахованими відсотками 122 130 (сто двадцять дві тисячі сто тридцять) грн. 41 коп.;

- за договором банківського вкладу "Депозит плюс на 12 міс" № НОМЕР_6 від 20.03.2013: сума вкладу з нарахованими відсотками 255 664 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 37 коп.;

- за договором банківського вкладу "Депозит Плюс" № НОМЕР_1 від 13.01.2014 року: 37 852 (тридцять сім тисяч вісімсот п`ятдеся дві) грн. 15 коп.;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" НОМЕР_3 від 09.01.2013: 2 372 (дві тисячі триста сімдесят два) доларів США 43 центи;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_4 від 21.01.2013 року: 2 755 (дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) доларів США 65 центів;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_5 від 01.10.2013 року : 18 641 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок одна) грн. 09 коп.

- за договором банківського вкладу "Депозит плюс на 12 міс" № НОМЕР_6 від 20.03.2013: 38 835 (тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 62 коп.;

- за договором банківського вкладу "Депозит Плюс" № НОМЕР_1 від 13.01.2014 року: 21 422 (двадцять одна тисяча чотириста двадцять дві) грн. 47 коп.;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" НОМЕР_3 від 09.01.2013: 1 785 (одна тисяча сімсот вісімдесят п`ять) доларів США 2 центи.;

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_4 від 21.01.2013 року: 2 677 (дві тисячі шістсот сімдесят сім) доларів США 81 цент.

- за договором банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_5 від 01.10.2013 року : 10 711 (десять тисяч сімсот одинадцять) грн. 23 коп.

- за договором банківського вкладу "Депозит плюс на 12 міс" № НОМЕР_6 від 20.03.2013: 22 315 (двадцять дві тисячі триста п`ятнадцять) грн. 07 коп.

Стягнуто з АТ «КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір.

Суд першої інстанції відхилив доводи позивача щодо недійсності, або ж нікчемності Договору про переведення боргу, адже вони не свідчать про недійсність такого договору та такі питання були предметами розгляду в інших справах та дійшов до висновку, що стороною Банку було порушено права та інтереси позивача стосовно не виконання своїх зобов`язань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 24 травня 2024 року АТ «КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що належним відповідачем у даній справі має бути інша особа - ТОВ «ФК «Фінілон», яке має виконувати свої зобов`язання перед позивачем та сплатити всі належні позивачу грошові кошти, у тому числі 3% річних за несвоєчасне повернення коштів за відповідними договорами банківських вкладів.

Вказує, що кошти позивача не перебувають в розпорядженні Банку після 17 листопада 2014 року.

Вважає, що розмір судового збору повинен був здійснений судом пропорційно задоволеним вимогам, так як позовні вимоги були задоволені частково.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, позивач не скористався своїм правом для подачі відзиву.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник апелянта ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених судових рішень в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та Банком було укладено ряд договорів, а саме:

- договір банківського вкладу "Депозит Плюс" № НОМЕР_1 від 13 січня 2014 року: сума вкладу 240 000.00 грн., ставка 18% річних;

- договір банківського вкладу "Універсальний" № НОМЕР_2 від 01 березня 2013 року: сума вкладу 420 доларів США, ставка 9,25 % річних;

- договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" НОМЕР_3 від 09 січня 2013 року: сума вкладу 20 000,00 доларів США, ставка 10% річних;

- договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_4 від 21 січня 2013 року: сума вкладу 30 000,00 доларів США, сума вкладу 10,5% річних;

- договір банківського вкладу "Стандарт, 12 міс" № НОМЕР_5 від 01 жовтня 2013 року : сума вкладу 120 000.00 грн., ставка 18% річних.

- договір банківського вкладу "Депозит плюс на 12 міс" № НОМЕР_6 від 20 березня 2013 року; сума вкладу 250 000.00 грн., ставка 18% річних;.

- картка НОМЕР_7 на якій розміщені кошти від заробітної плати.

До Банку 24 вересня 2015 року надійшла заява позивача про виплату депозитних вкладів та коштів з платіжної картки, що вбачається з листа Банку, який датований 25.09.2015 вих.№20.1.0.0.0/7-20150924/5381.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Рішення суду першої інстанції не оскаржувалось сторонами в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , в задоволенні яких було відмовлено.

Колегія суддів з урахуванням меж апеляційного розгляду, встановлених ст. 367 ЦПК України, не переглядає правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині вирішення позовних вимог, які були ним задоволені.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ «КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суми вкладів з нарахованими відсотками, суми не нарахованих процентів за договорами та 3 % річних.

Частиною першою ст. 1058 ЦК України визначається, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частина перша статті 1061 ЦК України визначає, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно з ч.1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

З матеріалів справи встановлено, що до Банку 24.09.2015 надійшла заява позивача про виплату депозитних вкладів та коштів з платіжної картки, що вбачається з листа Банку, який датований 25.09.2015 вих.№20.1.0.0.0/7-20150924/5381. Договори вже є розірваними через два банківські дні, з 29.09.2015.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до вірного висновку, що правовідносини між позивачем та Банком були припиненні по вказаним договорам з 29.09.2015 року. Оскільки ОСОБА_1 реалізував своє право на повернення вкладів, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення із АТ КБ "ПриватБанк" суми вкладу, процентів за вкладом та штрафних санкцій.

Колегія суддів звертає увагу, що АТ КБ «ПриватБанк» так і не навів доводів на спростування по суті висновків суду першої інстанції про стягнення відповідних сум.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те що належним відповідачем у даній справі є ТОВ «ФК «Фінілон», на яке банком було переведено борг згідно умов договору про переведення боргу від 17 листопада 2014 року, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Матеріали справи згоди ОСОБА_1 на заміну боржника АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «ФК «Фінілон» не містять, в зв`язку з чим доводи банку про те, що він не є стороною за договором банківського вкладу, укладеним між ним та позивачем, та не несе перед ним відповідальності, є необґрунтованими та безпідставними.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 757/34314/18-ц та від 23 листопада 2022 року у справі № 757/8242/20.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо розміру стягненого судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави підлягає стягненню відшкодування судового збору в розмірі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року в частині визначення суми судового збору змінити зменшивши її розмір до 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана