Справа № 301/3095/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 08 січня 2020 року виконкомом Довжанської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 2.

Внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті. Заповіт померлою ОСОБА_3 не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке належало їй на праві власності, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Як стверджує позивач, вона на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована разом з нею за адресою : АДРЕСА_1 . Вищенаведене стверджується довідкою, яка видана виконкомом Довжанської сільської ради № 608 від 25.07.2024 року. Таким чином, нею було прийнято спадщину після смерті матері як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, позивач не заявила про відмову

Також, позивачем було зазначено, що відповідач ОСОБА_2 (чоловік спадкодавця, батько позивача) не претендує на спадкове майно. Інших спадкоємців майна ОСОБА_3 , як стверджує позивач ОСОБА_1 - немає.

Спадкодавець ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище- ОСОБА_4 ) була власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 на забудову садиби, яке видано на підставі рішення вионкому Іршавської районної ради № 109 від 19 травня 1987 року.

При цьому приватний нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкового житлового будинку, так як відсутні належні документи про право власності на спадкове майно за померлою та реєстрація права власності не проводилась. В такому випадку нотаріус порекомендувала звернутися мені із позовною заявою до суду для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, натомість подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в якій останній зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення таких, також, зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 08 січня 2020 року виконкомом Довжанської сільської ради Хустського району Закарпатської області, актовий запис № 2.(а.с. 5). Родинні зв`язки, а саме те, що спадкодавець була матір`ю позивача підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є день її смерті. Заповіт померлою ОСОБА_3 не складався. До складу спадщини увійшли майнові права на майно, яке належало їй на праві власності, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець заповіт не залишила. Проте, суд встановив, що на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Вищенаведене стверджується довідкою, яка видана виконкомом Довжанської сільської ради № 608 від 25.07.2024 року (а.с.13) . Таким чином, нею було прийнято спадщину після смерті матері як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, позивач не заявила про відмову.

Крім того, суд бере до уваги те, що відповідач - ОСОБА_2 (чоловік спадкодавця, батько позивача) не претендує на спадкове майно, що підтверджується наданою до суду заявою про визнання позову. Інші спадкоємці, які б претендували на майно ОСОБА_3 - відсутні.

Спадкодавець ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище- ОСОБА_4 ) була власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 на забудову садиби, яке видано на підставі рішення вионкому Іршавської районної ради № 109 від 19 травня 1987 року.(а.с.14-20)

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину є позивач ОСОБА_1 .. Також, судом було встановлено, що при зверненні позивачем до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, оскільки відсутні належні документи про право власності на спадкове майно за померлою та реєстрація права власності не проводилась, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. На підставі чого, суд прийшов до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є обгрунтованими, а вимоги підставними.

Також, суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 на підтвердження вищевказаних обставин, долучила до матеріалів справи технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та висновок про вартість об`єкта оцінки від 30.10.2024 року.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Даруда