Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1931/24
Провадження № 2/689/560/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2024 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Соловйова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Цмикайло Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 66950,00 грн.,

встановив:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 66950,00 грн., яка складається з: 15000,00 грн. заборгованість за кредитом, 51950,00 грн. заборгованість за процентами.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.04.2023 р. за допомогою Веб-сайту https://creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укра Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено з відповідачам електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1192-8202. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15000 грн; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 18 днів; знижена % ставка -2,00 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, відповідач підтвердив виконання своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов визнала частково. Вказала, що Національним банком України встановлено максимальну відсоткову ставку для споживчих кредитів, однак, відсоткова ставка позивача щодо стягнення відсотків значно перевищує доступну ставку по кредиту. Крім того, просила провести розгляд справи без її участі.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.04.2023 р. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1192-8202.

Так, на виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор А3506, для підписання кредитного договору №1192-8202 від 21.04.2023 р. підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Ця обставина підтверджується письмовою копією договору про відкриття кредитної лінії №1192-8202 від 21.04.2023 р.; правилами відкриття кредитної лінії.

Згідно з п. 2.2. Договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 15000,00 грн.. Базовий період користування кредитом складає 18 календарних днів з дня надання кредиту (п. 4.8 Договору).

Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 14.02.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами свої зобов`язань за договором (п. 4.12 Договору).

Відповідно до п. 4.10 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процента ставка 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом усього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом та зниженою та/або пільговою ставкою).

Пільгова процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника. Знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом (окрім першого Базового періоду), яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумліного виконання умов Договору (п. 10.1 Договору).

Згідно з п. 4.9. Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 756335,00%.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 150000,00 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.10 Договору).

Відповідно до п.8.5 Договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п.4.8 даного Договору.

Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1192-8202 (Графік платежів за договором), згідно з методикою Національного банку України, який містить розрахунок суми кредиту та процентів за користування кредитом із зазначенням термінів платежу, сума кредиту становить 15000,00 грн. та включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 135000,00 грн, реальна річна процентна ставка становить 756335,00 % річних.

Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля А3506.

Умовами пунктів 3, 4 Паспорту споживчого кредиту передбачено, що тип кредиту кредитна лінія; сума/розмір кредитного ліміту 15000,00 грн.; строк кредитування 300 календарних днів; базовий період сплати відсотків (визначається Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника) 18 календарних днів.

Стандартна ставка 1095% (3% в день); пільгова ставка 912,5 % (2,5% в день); знижена ставка 912,5% (2,5% в день). Тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка 1139965,00% річних (реальна річна процентна ставка, відсотків річних розрахована за умови, що Базовий період сплати відсотків складає 14 днів, а відсоткова ставка за кредитом - 3,00% в день (Стандартна ставка).

З листа АТ КБ «ПриватБанк» від 12.07.2024 р. та довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що 21.04.2023 р. ОСОБА_1 видано грошові кошти за кредитним договором №1192-8202 від 21.04.2023 р. за допомогою системи LiqPay в сумі 15000,00 грн. (номер платіжної карти НОМЕР_1 ). Вказана обставина визнається сторонами у даній справі.

Таким чином, ТОВ " Укр Кредит Фінанс" виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов кредитного договору.

В свою чергу відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконувала, суму заборгованості сплатила лише частково, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Згідно з наданою позивачем довідкою про укладений договір станом на 11.07.2024 р. ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №1192-8202 від 21.04.2023 р., а саме: основний борг 15000,00 грн., залишок нарахованих, не погашених відсотків 124250,00 грн. Також із цього розрахунку вбачається, що відповідач вносила грошові кошти по кредиту: 09.05.2023 р. 2500,00 грн., 10.05.2023 р. 5150,00 грн., 20.09.2023 р. 400,00 грн.. Тому, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а лише її частину в сумі 66950,00 грн., з яких: 15000,00 грн. заборгованість за кредитом, 51950,00 грн. заборгованість за процентами, яка відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У відповідності до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідач вказує, що відсоткова ставка, яку просить стягнути позивач значно перевищує доступну ставку по кредиту встановлену Національним банком України.

Однак, суд з даними висновком погодитись не може, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.04.2023 р. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем було укладено в електронній формі кредитний договір №1192-8202, що стронами не заперчується.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».

На виконання зазначених вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А3506, для підписання кредитного договору №1192-8202 від 21.04.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів, яким був підписаний кредитний договір та паспорт споживчого кредитування.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 15000 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 18 днів; знижена % ставка -2% в день; стандартна % ставка - 3% в день. Ця обставина підтверджується копією паспорту споживчого кредиту.

У постанові Великої Палати ВС від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати проценти, передбачені кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до пунктів 4.10 та 10.1 кредитного договору позивач обґрунтовано нараховував проценти в межах строку, визначеного п. 4.12 кредитного договору, що відображено у розрахунку заборгованості.

Так, з довідки про укладений договір станом на 11.07.2024 р., що є розрахунком заборгованості за кредитним договором №1192-8202 від 21.04.2023 р., вбачається, що: з 21.04.2023 р. 08.05.2023 р. (включно) відповідачу нараховувалась пільгова процентна ставка 2,5%, оскільки відповідно до п. 10.1 кредитного договору позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Пільговою процентною ставкою, надана протягом першого Базового періоду, виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника; 09.05.2023 р. та 10.05.2023 р. відповідачем було сплачено грошові кошти у сумі 2500,00 грн. та 5150,00 грн., які були зараховані в погашення процентів за користування кредитним договором відповідно до умов договору; з 11.05.2023 р. по 28.05.2023 р. (включно) нараховувалась пільгова процентна ставка 2,5%, оскільки відповідно до п. 10.1 кредитного договору Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Пільговою процентною ставкою, надана протягом першого Базового періоду, виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника; з 29.05.2023 р. по 19.09.2023 р. (включно) відповідачу застосовано стандартну процентну ставку 3,0 %, у зв`язку із простроченою заборгованістю; 20.09.2023 р. відповідачем було сплачено грошові кошти у сумі 400,00 грн., які були зараховані в погашення процентів за користування кредитним договором відповідно до умов договору; з 21.09.2023 р. по 14.02.2024 р. (включно) - відповідачу застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю.

Отже, розмір нарахованих процентів за Кредитним договором №1192-8202 від 21.04.2023 р. повністю узгоджується із розрахунком заборгованості долученим позивачем до матеріалів справи та умовами кредитного договору.

Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.

Тому суд вважає, що вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, який узгоджується з умовами кредитного договору, з якого вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих і не погашених відсотків відповідачем, який становить 66950,00 грн.. Крім того, відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно боргу ОСОБА_1 не нараховувались.

Слід зазначити, що ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак, дана норма стосується щодо вимог про нарахування пені, яку позивач не нараховував.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №638/2304/17, зроблено висновок, що недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.

Однак, при розгляді даної справи в суді першої інстанції, відповідач не заявляла зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування».

Крім того, на дату укладення договору (21.04.2023 р.) Закон України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 р., яким внесено зміни до ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо порядку обчислення даної процентної ставки, ще не діяв, чим спростовується посилання відповідача. Окрім того, закон не ототожнює поняття денної процентної ставки та реальної процентної ставки.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідча, щодо застосування та стягнення позивачем завищеної відсоткової ставки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 1049-1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407; ЄДРПОРУ 38548598) заборгованість в сумі 66950,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407; ЄДРПОРУ 38548598) 2422,40 грн. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловйов А.В.